Fågelfaunan ä en skånsk mosse. 



Af 

 Hugo Granvik. 



:" -^— •—— ^^^^,. i^gj.g somrar har jag sysselsatt mig med 



lÄL^^fefc^^M ^"^'-^^''■sökningar öfver fågellifvet å några skånska 

 iJMKf y^ ^^Ep mossar. Som emellertid Rönneholms mosse 

 ffi9H^ätt^9| tycks mig dels vara typen för en skånsk mosse, 

 ^i wB illiBnflBH*^ dels en bland de intressantaste med afseende 

 ^bB!!!>!?S':!^ på fågelvärlden, har jag i det följande genom 

 utdrag ur mina anteckningar sökt lämna en kortfattad skildring 

 öfver fågellifvet därstädes. Denna mosse är belägen i Ring- 

 sjötrakterna och på ena sidan begränsad af Rönneå. Den 

 är till största delen bevuxen med höga ljung- och blåbärs- 

 buskar, men liär och livar växa talrika stånd af Eriophorum- 

 och Carexarter, hvilka dock merendels kanta smärre sam- 

 lingar af vatten. Ät östra sidan finnes en tämligen bred 

 remsa af ung löfskog, som på flera ställen afbrytes af enstaka 

 tallar. Talrika små bäckar genomlöpa detta område, och 

 de mynna i regel genom en eller annan större bäck ut i Rönneå. 

 Under de senaste årtionden - — eller måhända rättare det 

 senaste årtiondet — har man här såväl som i de flesta skånska 

 mossar börjat taga upp torf, och torfmaskiner finnas ett par 

 stycken. Sedan dessas framfart blifvit märkbar, ha flera fågel- 

 arter emigrerat från mossen, och faktum är, att de fåglar, som 

 så att säga sätta sin prägel på fågellifvet å dylika platser, 

 börja försvinna och söka sig andra lokaler. Vissa naturentu- 

 siaster ha dock sökt bortresonera detta förhållande med att 

 den decimering, som inträdt i artantalet, ersatts med en ökning 



Fauna och Flora 1912. Haft. 5. ] j 



