248 FAUNA OCH FLORA 



tolkning, och anser, att det är fråga om protheteli hos Lebia, 

 som hos denna art på grund af de ovanHga näringsförhållan- 

 den, den är utsatt för, uppträder normalt. 



Om man accepterar denna tollkning, är således Lebia den 

 enda skalbaggsart, hos hvilken protheteli är iakttagen i naturen. 



Den larv, som här nedan beskrifves, hittades i juni 1898 

 under den färd rundt Sveriges kuster från Göteborg till Härnö- 

 sand, som jag företog tillsammans med friherre E. Nordenskiöld, 

 nuvarande riksdagsmannen Hj. Wijk samt licentiaten R. Hägg. 

 Fyndorten utgjordes af ett af de små skär, som kallas Idö bän- 

 kar och ligga i Västerviks skärgård omkring 7,6 km. från kusten, 

 4,4 km. från närmaste större ö, Björkö. 



Angående de två skär, som undersöktes, finnas följande 

 anteckningar: »Det större var omkring 4 m. högt, 150 m. långt 

 och 100 m. bredt. Mycket sparsam vegetation i skrefvorna af 

 Sedum acre, Spergularia och ett gräs. Inga fågelbon. Sälex- 

 krementer rätt talrika. Hafvet öfverspolar troligen större delen 

 af skäret. Det andra skäret var något mindre än det förra 

 och liknade detta i afseende på vegetationen.» 



På dessa skär hittades några spindlar, acarider, en liten 

 fluga, vid gräsrötterna en coccid och oligocheter samt poduri- 

 derna Xenylla hiimicola Tullb., Anurida tullbergi Schött samt 

 Isotoma viridis Bourl. f. principalis; utom dessa blott 1 ex. af 

 en liten staphylinid under sälexkrementen samt den ifråga- 

 varande Cafitharis-larven. 



Det var emellertid först nu på nyåret, som jag vid genom- 

 gående af samlingarna observerade, huru egendomlig larven 

 var, hvilket ju är att beklaga, då ett publicerande af fallet 14 

 år tidigare ju kunde ha ledt uppmärksamheten på, att dylika 

 äfven förekomma i naturen. 



Beskrifning. 



Larven har ej kunnat bestämmas till arten, men på grund 

 af dess storlek måste man antaga, att den tillhör en af de 



