OM EN CANTHARIS-I.AKV MliD V1NGANLA<; 25,^ 



ägde, dels krypande på klippan. Under det att således de 

 fullvuxna lätt nog kunna komma öfver till skären, äfven de 

 längst ut befintliga, ställer sig saken naturligtvis helt olika för 

 larven, och man har endast två teorier att tillgripa för att 

 förklara den ofvan nämnda larvens förekomst på Idö bänkar. 

 Antingen har larven kommit dit ut på något trästycke eller 

 annat kringflytande föremål, eller också liar någon befruktad 

 Caiit/iaris-hona vinddrifvits dit och lagt ägg, hvarur larven ut- 

 vecklats. I det senare fallet har den genomlöpt sin utveckling 

 på skäret, i det förra icke. Det är naturligtvis omöjligt att åt- 

 göra, huru härmed förhåller sig, men det synes mig finnas ett 

 afgörande skäl som talar för, att larven utvecklats ute på 

 skäret, och detta till trots af, att just Cant/iarts-lRrvei' vid flera 

 tillfällen hittats vinddrifna i stora massor. 



De Geer omtalar sålunda i sitt klassiska verk öfver in- 

 sekterna ett tillfälle, då i Ungern i november 1672 på snön 

 påträffades massor af Canthar is-larv er, som man trodde fallit 

 ned från himmelen med snön. Är 1749 i januari hände något 

 liknande på flera ställen i Sverige, såsom i Värmland och i 

 Uppland nära De Geers gods Löfsta. Det hade rådt stark köld 

 hela november och första hälften af januari, så steg termometern 

 och häftiga snöfall kommo. Man märkte då till sin stora för- 

 våning, att samtidigt som snön föll ned blef marken betäckt 

 med stora massor af lefvande larver, så att man kunde samla 

 dem näftals. Insekterna bestodo af små lamellicorner och 

 kortvingar, diverse larver och spindlar men hufvudniassan ut- 

 gjordes af en svart Canthar is-larv. 



Förklaringen till dessa egendomliga fenomen fann De Geer 

 vara den, att insektregnet föregåtts och åtföljdes af en våldsam 

 storm, som ryckt upp med rötterna en mängd träd; de insekter 

 som lågo i vinterdvala i jorden mellan trädrötterna hade slun- 

 gats upp i luften och förts bort. 



Trots det att sålunda just Cant/iar is-larv en under excep- 

 tionella omständigheter kunna föras genom luften långa vägar, 

 anser jag likväl, att den ifrågavarande larven sannolikt utveck- 

 lats på skäret, där den påträffades. Det kan nämligen väl 



