De Afrikanska Busksvinen. 



(Se planschen.) 



Af 



Einar Lönnberg. 



1 en afrikanska däggdjursfaunan, som är så rik 

 på former har att uppvisa ej mindre än trenne 

 ^1 olika svinsläkten. Tvenne af dessa nämligen 

 det senast upptäckta skogssvinet (Hylochce- 

 riis)^ och vårtsvinen (Phacochceriisf ha redan 

 ^^^^^^^^^^•^?7^^:!^ förut varit föremål för skildringar i ord och 

 bild i denna tidskrift. Om det tredje släktet fPotamochccriis) 

 är det nu meningen att lämna ett litet meddelande. 



Detta släkte har mindre inveckladt byggda kindtänder än 

 de båda öfriga. Vid den yttre basen af öfverkäkens betar 

 höjer sig ett kraftigt benutskott, som sträcker sig uppåt mot 

 näsbenens ytterkant. På spetsen af detta utskott och de när- 

 mast liggande delarna af näsbenskanten hvilar en stor och 

 hård, vårtlik bildning, som är karakteristisk för detta svinsläkte. 

 Ett annat kännemärke är de mot spetsen utdragna öronen, ofta 

 försedda med en hårtofs i ändan. Busksvinen ha ej så långa 

 betar, som de båda andra släktena. 



Redan Linnk kände en representant af det senare, långt 

 efter hans tid af Gray 1852 uppställda släktet Potamochcerus, 

 som han 1758 kallade Sus Porcus. 



Till följd af släktnamnet Potamochcerus ser man ofta dessa 

 svin med en öfversättning af detta kallade »flodsvin». Då de 

 emellertid ingalunda med afseende på sina vanor, såsom senare 

 skall omtalas, göra skäl för detta namn, föredrager jag att 

 kalla dem busksvin, hvilket är karakteristiskt för deras lefnads- 



1 1911 p. 142. - 1907 p. 265. 

 Fauna och Flora 1912. Haft. 6. 



i8 



