IMMIGRANTKR ULAND VARA DAGFJÄRILAR OCII SVÄRMARIC 275 



ju åtminstone fur att arten ej iliiini tillpassat sig för vårt kli- 

 mat, då en eventuell öfvervintriiig så starkt reducerar dess 

 individtal. Men de fåtaliga majindividen kunna lika viil vara 

 emigranter från Mellaneuropa, i livars sydligare trakter den 

 har sitt egentliga hemland. Dylikt är förhållandet enligt Tutt 

 i England, där arten uppträder på samma sätt som i Sverige, 

 och där det genom försök synes ådagalagdt, att den ej f(Jrniår 

 uthärda ens en ordinär höst. 



Utom af dessa tvänne ginipper af flyktingar och immi- 

 granter, till livilka ännu åtskilliga såväl af de nämnda famil- 

 jerna som af andra (exempelvis vissa Cucullia-arier) kunna 

 misstänkas höra, rekryteras vår fjärilfauna af ett tredje slags 

 främlingar, som man skulle kunna kalla de naturaliserade im- 

 migranternas grupp. Hit höra dels sådana arter, som först på 

 senare tid börjat invandra och sprida sig i vårt land, t. ex. 

 Tephroclystia simiosaria, dels äfven sådana arter, som i vårt 

 land sedan gammalt äro inhemska, men hvilkas folkstock då 

 och då uppfriskas med främmande blod. Bland de senare må 

 nämnas vår vanliga kålfjäril, Pieris brassicce, hvilken är all- 

 mänt bekant för sina massflykter. Så drogo t. ex. 27-30 juli 

 1908 öfver Böhmen och Bajern från nordost till sydväst änd- 

 lösa skaror af kålfjärilar. På vissa orter dröjde det fem timmar 

 innan tåget passerat. Luften fylldes af de fladdrande fjärilvin- 

 garnas hvita flingor och kål-, rof- och rapsfälten såväl som träd- 

 gårdarnas rättiksland och reseda- och löfkojrabatter lågo hvita 

 som af nyfallen snö. När sedan larverna kläckts, visade det 

 sig också, att det lefvande snöfallet åstadkommit långt större 

 härjning än den frostigaste snöstorm. Larvmassorna voro så 

 kolossala, att när de från de fullständigt kalätna fälten i mil- 

 lioner vältrade sig fram öfver järnvägsbankarna, stannade tågen 

 ute på linjen i den krossade, slippriga sörjan, som upphäfde 

 friktionen mot rälen. Äfven i Sverige är en massflykt af kål- 

 fjärilar uppmärksammad. En meddelare i Entomologisk tidskrift 

 för år 1891 omnämner, att han en dag i slutet af juli eller 

 början af augusti 1885 under segling midt för Kämpingebukten 

 och ungefär två mil från land vid middagstiden iakttog, hur 



