IMMlGRANTr.R 131 AM) VAKA DAGKJÄKII.AK OCH SVÄRMAKIL 277 



fjärilsjäleii inlagt ett mystiskt förutseende af behofvet af näring 

 för en blifvande afkomma. 



Måhända äro dessa åsikter dock icke så stridiga, som i 

 första ögonblicket kan synas; måhända innehålla de alla en 

 kärna af sanning. Som ofvan rörande tistelfjärilarna framhållits, 

 synes ju öfverbefolkning och däraf följande näringsbrist vara 

 den närmaste anledningen till emigrationen. Men den mass- 

 produktion, som resulterar i öfverbefolkning är säkerligen be- 

 tingad af klimatiska faktorer, hvilka de nu månde vara, och 

 att dessa i sin tur stå i samband med kosmiska företeelser, 

 är ju sannolikt. Vill man så kalla driften att vid näringsbrist 

 och öfverbefolkning emigrera för nervös oro, i de fall då den 

 skjuter öfver målet och drifver arterna långt utom existens- 

 villkorens gränser, så må det vara, för så vidt man med ner- 

 vositet blott menar en oändamålsenligt häftig yttring af en i 

 och för sig gagnelig instinkt. 



Hela fenomenet förlorar onekligen något af sin säregenhet 

 om också icke af sin svårförklarlighet, då man ser att samma 

 vandringsdrift är inneboende hos de mest skilda djurslag. Så 

 har vårt land just i sommar haft besök af de sydosteuropeiska 

 stäppernas beryktade sträckgräshoppor, af hvilka flera individ 

 uppträdt i Härnösandstrakten och, enligt tidningarna, äfven 

 vid Gäfle. 



Om det också torde dröja åtskilligt ännu, innan mass- 

 vandringarnas gåta blir slutgiltigt löst, så borde det däremot 

 icke vara någon omöjlighet att snart få klarhet om hvilka af 

 våra allmännare eller mera i ögonen fallande fjärilar som äro 

 svenska medborgare eller snarare hvilka som icke äro det. 

 Därför behöfves ju utom öfvervintringsförsök icke annat, än 

 att vinterfynd af de misstänkta arterna blifva samvetsgrant 

 inrapporterade till någon biologisk tidskrift, och att anteckningar 

 rörande dessa arters periodicitet under en följd af år göras 

 och tid efter annan publiceras. Det är bl. a. för att påpeka 

 detta behof, som denna uppsats tillkommit. 



Fauna och Flora 1912. Haft. 6. 19 



