PliHR KAI.M I 85 



i vatten atkokadt på roten af denna växt, (jch då »kråkor eller 

 andra för Maysen skadclige foglar, vela påta och plåcka iip de 

 utsådda kornen, blifva de af et eller par korn så yra i luifvu- 

 det, at de tumla öfver ända, hvaraf de andre blifva rädde och 

 våga sig ej mera dit.' Hdpniss och kdtniss voro ett par all- 

 männa växter, hvars rötter indianerna använde som föda, den 

 förra är Glycine apios, den senare är en Sagittaria och lär en- 

 dast vara en variation af vår Svenska Sagittaria (sagittifolia) 

 foliis sagittatis aciitis, Linn. Flor, Svec. 780, 869, ty helaörten ofvan- 

 för jorden är lik den samma i alt, endast at under jorden bulbi 

 på den Americanska äro nog store». En tredje dylik matväxt 

 är Ariim virginicum, kallad taalio, och ännu en var en Oronti- 

 iim art, hvars frön voro ätliga. Blåbären voro likaledes om- 

 tyckt föda både af indianer och hvita, likaså smultron, som 

 dock ej äro så behagelige som våra Svenska; utan mera syrlige. 

 •»Vilsk Hampa kallades af de Svenska en ört, som växte all- 

 mänt på gamla åkrar, skogsbackar och högländta skogsängar. 

 Af Botanicis heter hon Apocynum cannabiniim, se Linn. spec. 

 213.» Brukades af indianerna till rep, som voro mycket om- 

 tyckta äfven af de hvite. Lupiniis perennis växte helt frodigt 

 på utmagra sandhedar och tallmoar, där ganska få andra växter 

 kunde komma fort» och sades vara mycket omtyckt af bo- 

 skapen. Kalm tänkte sig nog, att han här hade fått ett godt 

 förvärf för våra moar, »men jag märkte sedan flera resor med 

 harm at den [boskapen] ej var så snål på henne som sades, 

 då den hade något annat til bästa. Uti hungern smakar livad 

 som förekommer: ingen vil svälta ihjäl.» -»Phlox glaberrima 

 Linn. växte i tämmelig myckenhet här och där i skogarna och 

 prålade med sina röda blommor. Den upfylte här de ställen 

 och den jordmon,som Tjärblomster (Lychnis viscaria) och Lych- 

 nis dioica purpiirea hos oss i Sverige växa på: På våta ställen 

 växte Flox macalata Linn. ymnogt upfyld med sköna röda och 

 ganska välluktande biomor. Denna tog här in de ställen på 

 lågländta ängar som Lychnis Flos cuculi i Sverige har sit hem- 

 vist på. Lägger man Bartsia coccinea och Lobelia cardinalis, 

 samt Monarda didyma til, som alla växa villa här i landet; så 



