Nordsjöfåglarnas flyttningar i belysning af 



resultaten af märkningsförsöken vid Vogel- 



warte Helgoland. 



Af 



Hialmar Rendahl. 



orskningania öfver fåglarnas flyttningar äro 



inte precis af alldeles färskt datum. Det arbete, 



ii"-.,(iiii- som ännu är the standard vvork på detta ge- 

 iioliiii^ii 



biet, är professor Palmens i Helsingfors: »Uber 



die Zugstrassen der Vögel», publicerad 1876 (i 



svensk uppl. några år tidigare). Redan där- 



förut hade ryssen Middendorff utgifvit ett arbete i samma 



ämne, hvilkets värde dock kom att betydligt sjunka inför en 



senare kritik, då det visade sig, att den teori, i hvilken afhand- 



lingen utmynnade, ej höll streck i verkligheten. 



Hvad som emellertid är utmärkande för alla dessa äldre 

 arbeten om fågelflyttningen är själfva arbetsmetoden. Man 

 betjänade sig af de anteckningar om flyttningsdata från olika 

 orter, som funnos kringströdda i den biologiska litteraturen. 

 Dessa uppgifter sammanställdes och bearbetades sedan, an- 

 tingen så, att man som Palmen antog — och hvilket sedermera 

 också har bekräftats — att fåglarna vid dessa periodiska vand- 

 ringar följa vissa flyttningsvägar (tyskarnas Zugstrassen) eller 

 som Middendorff, att rörelsen försiggår i en bred front öfver 

 landet. 



Våra moderna ornitologer ha emellertid inte velat låta sig 

 nöja med detta sätt att bedrifva undersökningarna. Man sade sig 



