2 00 FAUNA OCH FLORA 



kunna lefva, där således förutsättningen för djurlifvets existens 

 saknas. Djuphafsforskningarna hafva ådagalagt, att äfven på 

 mycket stora djup ett djurlif existerar, som lifnär sig af alla 

 de matrester, som beständigt regna ned från de ytligare vatten- 

 lagren. 



Lefnadsvillkoren i sött vatten äro väsentligt olika dem, som 

 ilnnas i hafvet. Skillnaden i den kemiska sammansättningen sy- 

 nes härvidlag vara af mindre betydelse — så liten i själfva ver- 

 ket, attmånga djur hafva förmått att gradvis byta om från det 

 ena till det andra, och många djur tåla en salthalt, som vida öfver- 

 stiger hafsvattnets, det visa de fynd af kräftdjur och insekter, 

 som gjorts i saltsjöar. 



Af vida större betydelse ur många synpunkter är den om- 

 ständigheten, att hafven äro så ojämförligt mycket större, un- 

 der det att sjöarna äro jämförelsevis små och uppdelade i 

 talrika små ytor. Hvarje sjö och flodsystem är ett isoleradt 

 område, och de flesta af dess innevånare kunna blott genom 

 någon lycklig tillfällighet komma öfver till ett annat. 



Ett annat anmärkningsvärdt förhållande är, att i floderna 

 vattnet är i rörelse ned mot hafvet eller sjöar och särskildt 

 det hastiga ombytet till saltvatten är ödesdigert för de flesta 

 sötvattensdjur och växter; här föreligger således en särskild 

 fara, som de mindre och mera hjälplösa sötvattensdjuren äro 

 utsatta för. 



Man anser, att det är för att undvika denna fara, som flod- 

 djuren sakna cilierade, fritt kringsväfvande larvstadier, något 

 som är i så hög grad utmärkande för hafsdjuren. 



Insekternas invasion i vattnet. 



Såväl hafsvatten som sötvatten har exploaterats af insek- 

 terna, och det är ej enstaka former, som varit så djärfva, 

 de flesta insektgrupper hafva representanter, som, obero- 

 ende af hvarandra, trängt ned i vattnet och tillpassat sig ett 

 mer eller mindre fullständigt vattenlif. I somliga fall är det 



