ZUR GESCHICHTE DER PANTOPODEN-GATTUiNGEN. 





Nach der wertvollen Bearbeitung der Pantopoden-Literatur, welche wir Dohrn ver- 

 danken, scheint es wohl weniger nöthig, noch naher auf dieses Thema einzugehen; nur wurde 

 ich von einer erklarlichen Neugierde getrieben, heraus zu tiftelen wie die Verwirrung mit Cyamus 

 entstanden sei, und wie Linnaeus von Phalangitini balaenarum sprechen konnte. Denn diesen 

 Punkt hat Dohrn nicht berührt. 



Nicht vor den Jahre 1762 finde ich Pycnogoniden in der Literatur erwahnt. Dann aber 

 wurden zwei Gattungen ausgezeichnet beschrieben in Hans Ström's Werk: Physisk og 

 oeconomisk Beskriv eiser over P^ogderiet Söndmör, beligge.nde i Berge ns 

 Stift i Norge, 1762 — 66. Unter der in einem der ersten Kapitel aufgenommenen alphabetischen 

 Aufzahlung von Pflanzen und Tieren liest man: „Söespindel er et rart Söe-Insect, som bestaaer 

 af en temmelig blöd Materie, men er dog langt fastere og seiere end de sadvanlige Spindler 

 eller Adderkoppe, hvilke den meest ligner i Henseende til sine lange Födder, skiönt den ellers 

 i mange Ting er adskilt fra dem. Kroppen er liden, cylindrisk og ligesom Ledeviis sammensat 

 af adskillige i Skabning ulige Dele. Hovedet er Cylindrisk og lidt tykkere end Kroppen, og 

 har paa hver Side en liden Kloe eller Krabbe-Sax met et Leed midt paa, saa og 2 smaa 

 Fölhorne, eet ved hver Kloe. Den yderste Deel af Hovedet synes at have en subtil Aabning 

 for paa, som maa vaere Munden. Fra Kroppens Sider udgaae 4 meget lange og cylindriske 

 Födder, bestaaende af 8 Leder, nemlig forst 4 smaa, dernaest 3 lange, og endelig eet lidet 

 Leed i det Yderste hvilket dog fattes paa en Deel af Födderne og kan maaskee vaere afrevet, 

 förend det her beskrevne torre Exemplar, som er det eneste, jeg hidindtil har seet, kom mig 

 til Hande. Den bageste Deel af Kroppen gaaer spids ud som en liden Pigge, og paa den 

 foreste Deel af Ryggen sidder en liden Tuberculus eller Vorte; men det usaadvanligste og 

 maerkvaerdigste ved det hele Insect er dette : at det paa den underste Side har 2 fine, temmelig 

 stine oer Ledeviis .sammenhaengende Straenge, som ikkun i den ene Ende ere faestede til 

 Kroppen, nemlig naer ved Halsen, og gaae derfra lige ned til Stierten; men slaae sig siden 

 ut paa begge Sider hen til Födderne, hvor de haenge lose. Omtrent i Midten ere disse Straenge 

 forsynede med nogen tykke Klumpe eller smaa runde Kloder, nemlig den ene med 2 men 



