ALB. TULLGREN, KÄNNEDOMEN OM SVERIGES COPEOGNAHTER. 7 



»Die Grösse des Thieres, die stärkere Punktieriing der Fliigel- 

 membran, das von sexpunctatiis abweichende, aber sehr be- 

 ständige Fliigelgeäder, sowie sein Vorkommen auf Schneeball 

 und Eichen (Ps. sexpunctatus kommt meines Wissens und 

 nach KoLBE nur auf Tilia und Uhnus vor) haben micht ve- 

 ranlasst, ihn als eigene Art hinzustellen» etc. Sedermera har 

 Enderlein och Reuter äfven i Hkhet med Loens betraktat 

 sexpunctatus och major som tvenne skillda arter. Reuter har 

 i sin »Förteckn. och Beskr. af Finlands Psocider» p. 25 fram- 

 hållit de kraktärer som enligt hans mening utmärka de båda 

 arterna. 



Jag har haft tillfälle undersöka omkr. 20 exemplar till- 

 hörande gruppen sexpunctatus-major. Det har därvid visat 

 sig för mig omöjligt skilja dessa båda arter åt. Ej i ett enda 

 fall har jag absolut säkert kunnat afgöra huruvida individet 

 ifråga bör föras till den ena eller andra »arten», då de båda 

 arternas karaktärer oftast funnits sammanblandade hos ett 

 och samma individ. Äfven en mikroskopisk granskning af 

 ett par individ, som syntes mig representera sexpunctatus och 

 major, gaf negativt resultat. Det är mig därför omöjligt be- 

 trakta sexpunctatus och major som skillda arter. 



De med sexpunctatus L. mest öfverensstämmande exem- 

 plaren har jag tagit å Experimen talfältet ^/s — V^ 1907 på ek 

 samt i Ög. vid Adelsnäs --/s 1907. A följande lokaler har 

 jag funnit exemplar som delvis äga karaktärer utmärkande 

 för major Kolbe : Experimentalf ältet ^-''/s — V» 1907 på ek och 

 gran, Nacka vid Stockholm Vs 1907, Adelsnäs ^o/g 1907. 



Denna art af Spgb. 1. c. p. 12 angifven från Lappland, 

 Vesterb., Dir., Vestml., Sm., Bl. och Sk. 



Ps. qaadrimacidatus Ltr. har jag hittills blott funnit ä 

 Experimentalfältet Vi^ 1907. (Enl. Spgb. 1. c. p. 10 funnen 

 vid Sthlm, i Hall. och Sk.). 



Ps. hipunctatus L. har jag anträffat å samma lokal vid 

 samma tid. (Enl. Spgb. 1. c. p. 14 funnen vid Sthlm och 

 i Boh.). 



Steiiopsociis Hag. 



St. immaculatus Stph. — Experimentalfältet på gran ^Vs 

 1907: Värmdön, Skepparviken ^o/^ 1905, Gustafsberg ^Vs 1908. 

 Og. Åtvidaberg, Adelsnäs, Karlstorp på såväl barr- som löf- 



