A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, I. 



13 



Vid det öfre hemiseptum tilltar zooecialväggen starkt i 

 tjocklek och går vidare mot ytan ej såsom en enhetlig vall, 

 utan omslutande ett mikroecium, som mynnar på zoariets 

 yta med här ofvan omtalade mikroporer. Denna vall i vesti- 



3. 



Phcenopora Li^dströmi Ulr. Fig. 1, ytbild af zoariets distala del, 

 visande de elliptiska aperturerna i längsrader, skilda af uppstående lister ; 

 emellan hvarje två i samma längsrad liggande aperturer två — flere mikro- 

 porer; ■-*^;i. 



Fig. 2, tangentialsnitt strax under zoariets yta; ^"j. 



Fig. 3, tangentialsnitt invid mesothecan; -",'i. Primärzooecierna i de 

 raediana raderna rektangidära, i sidopartierna rhombiska eller rektangu- 

 lära och ställda snedt uppåt och utåt. 



Fig. 4, samma snitt som i fig, 3 ; '^"/j . Zooecialväggarne bestå af en 

 fintrådig kalcitmassa, omgifven på ömse sidor af en cellikulär lamell. 



