A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, I. 17 



Ptilodictya lanceolata Goldf. 



^fl. 2, fig. 2; textfigg. 9—14. 



1826 — 33. Flustra lanceolata Goldf., Petref. Grerman., I, s 104, 

 pl. 37, fi-. 2. 



1837. Flustra lanceolata, Hising., Letb?ea suec, s. 104, pl. 29, 

 tig. 10. 



1837. Flustra tesselata Hising., ibidem, s. 104, pl. 29,%. 11. 



1839. Ptilodictya lanceolata Lonsdale i Murchisons Silur. 

 System, II, s. 676, pl. 15, fig. 11. 



1860. Ptilodictya lanceolata Eichw., Leth?ea rossica, s. 388. 



1890. Ptilodictya lanceolata Ulrich, Geol. Surv. Illinois, Yol. 8, 

 s. 391, fig-. 11, d och e. 



Zoariet bildar långa, jämnbreda, oförgrenade och något 

 krökta, tillplattade stammar, som med tillspetsad, kägelfor- 

 mad bas artikulerade mot ett fastvuxet underlag. Det längsta 

 mig tillgängliga zoariet har en längd af 130 mm. med en 

 bredd af 10 mm., ett annat af 120 mm. längd har en bredd 

 af 15 mm., åter ett annat 110 resp. 19 mm. Förhållandet 

 mellan längd och bredd således växlande = 13 : 1, 8:1 och 

 6:1. Stammens tjocklek störst på midten = 1 — 3,5 mm. 



Aperturerna äro rektangulära af 0,2 5 mm. höjd och 0, 12 

 mm. bredd, deras area således 0,03 mm.^ liggande i regel- 

 bundet parallela längsrader. Endast undantagsvis inskjuta 

 sig nya zooecialrader emellan de gamla; zoariets tillväxt i 

 bredd framkallas därigenom, att nya rader af zooecier lägga 

 sig till de gamla, utanför dessa i zoariets randzoner. An- 

 gränsande längsraders aperturer ligga midtför hvarandra så- 

 ledes bildande raka eller endast svagt böjda tvärrader tvärs 

 öfver zoariets yta. På 1 mm. bredd komma ungefär 5 längs- 

 rader zooecialaperturer, och på 1 mm. längd inom samma 

 aperturrad 3 aperturer. 



Zoariets sidoränder äro skarpeggade : på den i dessa sido- 

 ränder fritt liggande mesothecan framknoppa primärzooe- 

 ciernas snedt uppåt och utåt riktade vallar. 



På zoariets yta uppträda stundom (Tafl. 2, fig. 2) små 

 runda monticuli, inom hvilka aperturerna bli större och mera 

 oregelbundna än de normala emellan monticuli liggande. På 

 en yta af 500 mm.^ har jag räknat ungefär 50 monticuli; 

 annars äro de mera spridda. 



Ett ytligt tången tialsnitt (fig. 9) visar precis samma ut- 

 seende som zoariets yta: i tvärsnitt rektangulära, något af- 



Arkiv för zoologi. Bd 2. X:o 10. 2 



