A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, I. 21 



mm^. De äro anordnade i parallelt med zoariets ränder 

 gående längsrader; angränsande ] ängsraders aperturer ligga 

 midtför hvarandra bildande raka eller svagt bågböjda tvär- 

 rader. Ofta stores denna regelmässiga anordning af apertu- 

 rerna dels genom inskjutning af nya längsrader dels vid monti- 

 culi. Sådana äro ganska vanliga, särskildt längs zoariets 

 midtlinje, bildade a;f gruppvis anordnade större aperturer, 

 höjande sig öfver zoariets yta (Tafl. 1, fig. 3). 



Tangentialsnitt strax under zoariets yta (fig. 15) visar 

 zooeciernas afrundadt rektangulära vestibula. Vallen emellan 

 dessa består i midten af en fintrådigt struerad kalcitmassa: 

 närmast vestibulums lumen ett tunt, enskiktadt cellikulärt 

 lager. 



Vid mesothecan (fig. 16) äro zooecierna mera skarp vink- 

 ligt rektangulära och väggarne något tunnare än vid ytan. 

 Zooeciernas längd ^ 0,3 4 mm., deras bredd O, i4 mm.; arean 

 således = 0,04 8 mm.^ mot ytaperturernas 0,042 mm^. Väg- 

 garne emellan zooecierna visa den för släktet karakteristiska 

 byggnaden (fig. 17): zooeciernas vägg närmast lumen af en 

 cellikulär lamell, innanför denna en fintrådig kalcitmassa, i 

 hvilken stundom synas tvärgående lamellära bildningar. Äf- 

 ven anordningen af primärzooecierna är densamma som hos 

 Phcenopora Lindströmi och Ptilodictya lanceolata: vid midten 

 en del längsgående, vid sidorna om dessa snedt uppåt och 

 utåt gående rader af zooecier (fig. 16). Såsom tangentialsnitt 

 på olika höjd från mesothecan visa, vrida sig dessa snedt 

 stående primärzooeciers vestibula, så att också deras längdaxel 

 i ytaperturen kommer att stå parallelt med zooariets längd- 

 axel och parallelt med de i midten stående zooecialradernas. 



Vertikalsnitt (fig. 18). Mesothecan innerst af en fintrå- 

 digt struerad midtlamell, på ömse sidor omgifven af en en- 

 skiktad cellikulär väfnad, som fortsätter sig upp på zooecial- 

 väggarne, också här omslutande en kalcitmassa, som är af 

 samma struktur som den i mesothecan, af hvilken den för öfrigt 

 såsom fig. 18 visar, utgör en direkt fortsättning. Zooecial- 

 väggarne utgå ' alternerande från mesothecans båda sidor i 

 ungefär 45^ mot densamma och fortsätta utan märkbar af- 

 vikning ända fram till zoariets yta. Skillnaden emellan pri- 

 märzooecium och vestibulum blir således här, särskildt som 

 vallen tilltar endast obetydligt i tjocklek, nära nog omärk- 

 lig. T tangentialsnittet (se här of van och figg. 15, 16) synes 



