A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, I. 



31 



och vestibularregion af zooeciet i tvärsnittet ej så skarpt 

 markerad som i vertikalsnittet. Zooeciernas lumen öfver- 

 tväras af diafragmer, uppbyggda af små cellikler. 



Mot zoariets sidopartier (figg. 29 och 31) utgå väggarne 

 från medianlamellen mera tättstående, endast lämnande små 

 mellanrum, knappt mera än fjerdedelen så breda som de 

 egentliga zooecierna, emellan sig. Blott undantagsvis och 

 med långa mellanrum uppträda verkliga zooecier i dessa de- 

 lar af zoariet. Mellanrummen mellan de upprepadt dikotomt 



zo. v 



Pachydictya Holmi Hng. Fisr 30, tvärsnitt genom zoariets proximala. 

 del; ■*'^/i. I de ytliga delarne af zoariet klyfva sig zooecialvnggarnes celli- 

 kulära lameller upprepade gånger, bredande ut sig till en förstäi*knings- 

 väfnad, i hvilken inga zooccialaperturer synas. 



Fig. 31, tvärsnitt genom zoariet; ^^\i. Genom en upprepad klyfning 

 af zooecialväggens cellikulära lamell bli mellanpartierna emellan zooeciernas 

 aperturer allt bredare. 



Fig. 32, tvärsnitt genom zoariets proximala del^ ^-/i. Mesothecan ej 

 som vanligt en enkel skifva, utan trestrålig såsom hos »Trigonodictya». 



