32 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BD 2. NIO 10. 



förgrenade strängarne utfyllas af en kalcitmassa med ytter- 

 ligt fintrådig textur. Hela väfnadspartiet i zoariets sidorän- 

 der kan helt säkert anses som en förstärkningsväfnad, afsedd 

 att hindra en söndertrasning af de för sträckning och böjning 

 mest utsatta delarne af stammen. 



Också i zoariets basalpartier, där hållfastheten vid af 

 vågorna framkallade böjningar och sträckningar frestas i större 

 grad än högre upp på zoariet, finnes en förstärkningsväfnad. 

 På ytan af nämnda partier synas i allmänhet inga zooecial- 

 aperturer; endast en tät, fin striering och små i fårorna lig- 

 gande porer. Fig. 30 visar, huru denna förstärkningsväfnad 

 här bildas. Ursprungligen, i zoariets centrala partier, finnas 

 också här zooecier, men de komma i regel ej fram till ytan, 

 utan täckas af en kompakt kalcitmassa af fint tradig textur, 

 genomsatt af tätt liggande förgreningar från zooecialväggarne, 

 i snitt moniliforma som dessa. Zooecial väggarnes yttersta 

 förgreningar bilda på zoariets yta små porformade hål, kal- 

 citmassan emellan dessa bilda lister. 



I flera fall har jag iakttagit, att zoariet inom de basala 

 partierna får ett mera rundadt eller triangulärt tvärsnitt 

 än i de distala. Ett tvärsnitt genom ett sådant parti (fig. 32) 

 visar, att medianlamellen här ej som annars går som en 

 enkel lamell tvärs igenom zoariets hela bredd, utan delar 

 sig i tre från en midtpunkt radierand e grenar, från hvilkas 

 båda sidor zooecier af den normala Pachydictya-ty^en utgå 

 symmetriskt, eller med andra ord, det normala tillplattade 

 Pachydictya-zo3iTiet börjar såsom ett Trigonodictya-zosirium, 

 ett släkte, uppställdt af Ulrich för några amerikanska arter 

 af silur-bryozoer. Det ser sålunda ut, som om i vissa fall 

 Trigo7iodictya-st8idiet skulle fortsätta genom zoariets hela ut- 

 veckling, men att det i andra fall utgör endast ett begyn- 

 nelsestadium för det fullt utvecklade Pachydictya-zosiYiet. 



Förekomst: Gotlands öfversilur vid Visby ( Norders trand, 

 Vibbleberget) och Sandarfve kulle. 



Pachydictya macropora n. sp. 



Tafl. 2, fig. 4; textfigg. 33—36. 



Zoariet bildar fria, bifoliata, sammantryckta stammar med 

 parallela, skarpa sidoränder; bredden ungefär 4 och tjockleken 

 1,2 mm. Tyvärr föreligger af detsamma endast smärre fragment. 



