MJOBERG, STUDIER OFVER FARONS INSEKTFAUNA. 21 



Gyll. och Cercyon littoralis Gyll. Hela sommaren var Hespero- 

 philus till ytterlighet allmän. Särskildt fram mot kvällarne 

 voro hundratals ex. i rörelse på stranden, som på sina ställen 

 var fullkomligt underminerad af deras tunnlar. Äfven Dyschi- 

 rius obscurus G. medverkar till denna minering. Ytterligt 

 allmän vid Sudersandsviken var Dyschius obscurus G. eljest 

 en sällsynthet. Några under gräfning i sanden anträffade 

 larver misstänkte jag tillhöra denna art. De medfördes hem, 

 men det visade sig vara omöjligt att få dem att trifvas. De 

 dogo kort efter intagandet. Kopulationstiden infaller i slutet 

 af juni. Under vackra kvällar straxt före solnedgången vim- 

 lade det formligen på stranden af denna art. Nya tunnlar 

 gräfdes och gamla öfvergåfvos. I allmänhet hyser h varje 

 tunnel blott en individ. Ingången bevakas rätt ofta af äga- 

 ren, som då placerar sig antingen i själfva mynningen eller 

 ock några cm. nedom denna. Med raseri afvisar »husägaren» 

 h varje inkräktningsförsök. Af en händelse kom jag att blifva 

 vittne till en dylik strid. Ett stycke ned uti sin tunnel sit- 

 ter en vacker afton en Dyschirius-hanne spejande. En annan 

 individ kommer, tydligen skrämd af mitt annalkande, i rask 

 fart springande fram öfver sanden. Han söker naturligtvis 

 rädda sig genom att krypa ned uti första bästa tunnel. Han 

 påträffar snart en dylik och begifver sig hastigt ned, men 

 kommer ännu hastigare upp igen. Det bar sig ej bättre, än 

 att ägaren var hemma, och rasande öfver att blifva störd, 

 rusar denne genast efter inkräktaren, som han förföljer en 

 bit från tunneln under försök att tillfoga honom skada 

 med sina mandibler. Han vänder snart tillbaka till sin bo- 

 stad och kryper ned med hufvudet före. Efter några sekun- 

 der kommer han åter upp på stranden, går straxt därefter 

 ned igen men denna gång med bakre kroppsändan först. 

 Uti sitt upphetsade tillstånd hade han haft så brådtom att 

 komma ned uti sin tunnel, att han glömt att krypa ned med 

 bakre ändan först. Han sitter nu åter tryggt uti sin tunnel, 

 nöjd med det lyckligt tillbakaslagna anfallet. Emellertid drö- 

 jer det ej länge, innan han oroas af samma »bråkstake», 

 samma spektakel upprepas; han tillbakakastas af innehaf va- 

 ren, som åter kryper ned uti sin tunnel, denna gång likvisst, 

 vis af det förut skedda, med bakre kroppsändan först. Det 

 må nu verkligen förlåtas honom, om han vid nästa försök 

 till hemfridsbrott blir utom sig af vrede. Fridstöraren för- 



