MJÖBERG, STUDIER ÖFVER FÅRÖNS INSEKTFAUNA. 53 



skydd fordrar ju alldeles gifvet ett dylikt stort djur — tvin- 

 gas den att gräfva sig ned i sanden. Skillnaden skulle ju 

 blott vara den, att sanden i förra fallet är mjuk och lös och 

 genast faller igen, i senare fallet är den hård och fast och 

 tillåter uppförandet af en tunnel. Dock, tänka vi närmare 

 på saken, skola vi finna, att lefnadssättet i båda fallen stäl- 

 ler sig rätt olika. I förra fallet lefver arten nedgräfd uti 

 den lösa sanden uti yngre dyner, kan liksom då den lefver 

 under normala förhållanden fritt genomsöka sin omgifning i 

 och för uppsökandet af sitt byte, för att träffa motsatta kö- 

 net eller för andra ändamål, I senare fallet däremot är den 

 bunden till en bestämd plats, sin tunnel, den hårdt packade 

 sanden uti de äldre dynerna tillåter inga sidopromenader, 

 som i förra fallet, och i tunneln måste ägarne resigneradt 

 afvakta sitt tillfälliga byte, förvägrad att spontant uppsöka 

 detsamma. Lefnadssättet uti det senare fallet — ett godt 

 exempel på reaktion mot prekära förhållanden, ett utslag af 

 kampen för tillvaron — måste ju gifvet vis vara mera ägnadt 

 att utveckla vederbörandes latenta intelligens-möjligheter, 

 som taga sig uttryck uti knep, finurlighet o. d. och som bland 

 alla insekter i sin högsta potens äro tillfinnandes hos en del 

 hymenopterer, men som i olika mått slumra hos det stora 

 flertalet tracheater. 



Litet hvarstädes uti öknen, mest dock uti de västliga 

 delarne träffas i stor mängd en insekt, som man näppeligen 

 hade väntat sig finna i dessa torra, starkt solbelysta trakter. 

 Det ä,r den ej just sällsynta Coccidula rufa Hrbst. Man är 

 eljest van att se denna art på fuktiga ställen, särskildt vid 

 dikeskanter bevuxna med Salices, Comarum palustre och en 

 del andra växter. Detta uppgifves ock af alla författare, 

 som nämna något om artens lefnadssätt. Så säger t. ex. 

 Ganglbauer (Die Käfer von Mitteleuropa 1899) om arterna 

 till detta släkte: »Die Arten leben an Siimpfen, namentl. auf 

 Schilf». Hvad, som där betingar deras förekomst, är ju som 

 bekant en på vattenväxter allmänt förekommande bladlusart. 

 Emellertid saknar Coccidula rufa Hrbst. på Fårön de lokaler 

 med ty åtföljande bladlus, som den eljest med så stor för- 

 kärlek uppsöker. T stället har den slagit sig på ett område, 

 som för en bladlusälskare säkerligen är mera lönande, näm- 

 ligen sandområdena. Hvad som lockat Coccidula hit är en 

 på Psammaaxen uti stor myckenhet lefvande grönaktig blad- 



