MJÖBERG, STUDIER ÖFVER FARÖNS INSEKTFAUNA. 63 



skild t karaktäristiska och sällsynta species ännu ej ha utbredt 

 sig till Fårön. Säkerligen har Fårösund utgjort ett svårt 

 hinder för flera arter vid deras försök att utbreda sig mot 

 norr. Flertalet af de hithörande formerna äro ju dåliga 

 flygare. 



Hvad fördelningen uti naturen af hithörande arter be- 

 träffar, förekommer det stora flertalet på de flesta lokaler, 

 där tillgång till spillning finnes. Dock låter sig med bestämd- 

 het urskilja ett litet antal arter, som mera isolerat sig och 

 bundit sig vid ett bestämdt område. Dessa äro de på sand- 

 fälten eller i dynerna lef vande arterna. Till dessa höra egent- 

 ligen blott Aphodius sordidus F., A. nitidulus F. och A. rufus 

 Moll., alla tre mycket nära släktingar. A. sordidus F. är 

 afgjordt allmännast och träffas jämte A. nitidulus F. ute- 

 slutande på sandfälten. A. rufus Moll. förekommer någon 

 gång äfven på andra lokaler. Sudersands sandområde är 

 särskildt kännetecknadt af förekomsten af några Hypocac- 

 cusarter. 



Af de på öfriga lokaler förekommande arterna tilldrog 

 sig Aphodius contaminatus Hrbst särskildt min uppmärk- 

 samhet. Den var under augusti synnerligen allmän. Under 

 vackra dagar kunde man få se verkhga svärmar öfver ny- 

 fallen spillning. Den förekom mest på bygator och lands- 

 vägar, men äfven på gräsmattor långt från vägen rådde öfver- 

 svämning. Under håfning på buskar och örter erhöll jag 

 stundom stora mängder. Arten var äfven synnerligen allmän 

 på Gotland, något som jag var i tillfälle att iakttaga vid ett 

 tillfälligt besök på Kappelshamn. Den på fastlandet eljest 

 ju så allmänne A. fimetarius L. var på Fårön en stor säll- 

 synthet. Blott ett enda ex. observerades under hela som- 

 maren. 



Synnerligen intressanta äro Fåröns Geotrupesarter. Under 

 vackra kvällar voro massor af dylika ute på flykt. Jag an- 

 tog till en början, att det stora flertalet utgjordes af Geo- 

 trupes stercorarius L, men en närmare undersökning gaf vid 

 handen, att så e] var fallet. Det visade sig att flertalet ut- 

 gjordes af den sällsynta arten G. spiniger Marsch. För att 

 utröna, i h vilken proportion de olika arterna förekommo uti 

 naturen, påbörjade jag i augusti en insamling af 100 exempl. 

 från så vidt skilda lokaler som möjhgt. Då det fulla antalet 

 var uppnådt, granskade jag »skörden». Det visade sig då. 



