78 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 2. NIO 17. 



art bar hittills ej observerats uti Skandinavien ej beller uti 

 Danmark eller Finland, genom li vilka de båda viktigaste in- 

 vandringströmmarne till Skandinavien som bekant gå. Då 

 denna art nu förekommer uti de västliga delarne af Östersjö- 

 länderna och på samma breddgrad uti det östliga Sverige, 

 Fårön, är det ju ytterst sannolikt, att den på ett eller annat 

 sätt blifvit öfverförd österifrån. Afståndet mellan den östli- 

 gaste punkten af Fårön och den> västligaste punkten af Kur- 

 land är betydligt kortare än afståndet mellan Visby och Stock- 

 holm, och detta utgör intet oöf verstig] igt hinder för en insekt. 

 Själf har jag vid stark nordlig eller ostlig storm kunnat iakt- 

 taga, huru som insekter med vågorna blifvit uppspolade på 

 stranden. Vid ett tillfälle blef jag vittne till, huru som på 

 kammen af en våg en Anomala aenea De Geer medföljde och 

 vardt landsatt. Den var dock vid framkomsten död. Vid ett 

 annat tillfälle iakttog jag att en Donacia thalassina Germ. 

 spolades i land. Då Donaciorna äro tröga djur, som hufvud- 

 sakligen vid ställflyttningen betjäna sig af sina utmärkta klor, 

 är det mycket osannolikt, att ifrågavarande ex. kommit fly- 

 gande och på ett eller annat sätt nedfallit i sjön och där- 

 efter sköljts i land. Donaciaarterna lefva som bekant på 

 vattenväxter, men då vattensamlingar totalt saknas uti östli- 

 gare delarne af Fårön, där exemplaret landade, saknas äfven 

 vattenväxter och som en följd häraf äfven med största san- 

 nolikhet Donaciaarter. Detta gör det så mycket sannolikare, 

 att det strandade exemplaret ej kommit från Fårön. Klart 

 är, att man i dylika fall ej kan draga några säkra konklu- 

 sioner, men man kan ju alltid väga skälen för och emot. 

 Att verkligen insekter kunna transporteras långa vägar med 

 vind och våg, var jag i tillfälle att öfvertyga mig om vid 

 mitt besök på Sandön. Innanför en hög vall i närheten af 

 stranden anträffade jag där under en plankbit ett dödt exem- 

 plar af Gerris rufoscutellata Latr. Nu saknas totalt vatten- 

 samlingar på Sandön; blott fyrmästare Borgströms djupa och 

 präktiga brunn innehåller vatten. Det anträffade exemplaret 

 måste sålunda med vågorna ha hitförts från någon annan 

 plats. Ty att Gerris rufoscutellata Latr. skulle lefva på 

 vattnet närmast Sandöns kuster är otänkbart, då här våld- 

 samma bränningar nästan ständigt rasa. Med vågorna har 

 den blifvit hitförd och kastad upp på stranden, hvarefter 



