﻿2 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 1. 



En sådan torde ur flera synpunkter äga sitt värde. 

 Hornborgasjöns rika växtlighet och i öfrigt ursprungliga 

 naturbeskaffenhet har möjliggjort utbildandet och vidmakt- 

 hållandet af ett ovanligt rikt fågellif, ett »fågelsamhälle» om 

 man så vill, af speciell och egenartad karaktär. Vårt land 

 har endast i Tåkern en motsvarighet liärtill, ehuru likväl 

 det däraf icke följer, att den ena sjöns fågelfauna är identisk 

 med den andras, h vilket en jämförelse mellan denna berät- 

 telse och en liknande af D:r W. A. Engholm (K. Vet.-Akad. 

 Handl., bihang 22: IV n:r 5 och 28: IV n:r 6) också visar, 

 ett förhållande, som ökar intresset af lokalbeskrifningar öfver 

 dem båda. Den sänkning, som båda dessa fågelsjöar nu 

 genomgår, skall snart ändra de rådande förhållandena. Det 

 kan äfven därför vara af betydelse att ha upptecknat, hur 

 fågellifvet här en gång gestaltat sig, så mycket mer som 

 Hornborgasjön är allmänt erkänd som ett af våra värde- 

 fullaste naturminnesmärken, det ena af de två, som nu 

 synas vara de enda, hvilka kunna gifva oss ett ungefärligt 

 begrepp om det rika forntida träsksjölif, som en gång utveck- 

 lade sig litet hvarstädes i södra och mellersta Sverige. Slut- 

 ligen är det med förhoppning om, att de iakttagelser, hvilka 

 här meddelas, i någon mån skola bidraga till kännedomen 

 om våra fåglars lif, som denna afhandling framlägges. 



De vetenskapliga namnen äro i öfverensstämmelse med 

 de sedan 1901 gängse internationella nomenklaturreglerna. 



Till intendenten vid Riksmuseets Vertebratafdelning Pro- 

 fessor Einar Lönnberg beder jag att här få framföra mitt 

 vördsamma tack för de råd jag erhållit vid planläggandet 

 af ofvannämnda undersökning och utarbetandet af denna 

 berättelse. Äfven ber jag att för Konservatorn vid Uppsala 

 Universitet Gustaf Koi.thgff få betyga min tacksamhet för 

 det värdefulla bidrag min redogörelse erhållit genom upp- 

 gifterna om sjöns fåglar på 1860-talet. 



Till sist har jag att tacksamt erkänna det tillmötes- 

 gående jag rönte under min vistelse vid sjön sommaren 1905 

 af Possessionaten Jesper Svedenborg, hvilkens mer än 30- 

 åriga erfarenhet om ortens högre djurlif dessutom blef mig 

 till stor nytta. 



Stockholm den 28 januari 1907. 



Rudolf Söderberg. 



