﻿RUDOLF SÖDERBERG, HORNBORGASJÖNS FÅGELLIF, 11 



Sjöns rikedom på fisk och lägre djurformer är jämte 

 växtligheten ett af lifsvillkoren för dess fågellif. Af först- 

 nämnda djurslag äro braxen, sutaren, rudan, gäddan och 

 abborren rikt representerade, dessutom förekomma ålen, löjan, 

 mörten, spiggen m. fl. Bland evertebraterna äro insekter och 

 moUusker ytterligt talrika. De gröna i)onacm-arterna krypa 

 omkring öfverallt på vassen, och sländor Lihellulider samt 

 Phryganider svärma i mängd däröfver. I vattnet synas för- 

 utom larverna af de sistnämnda, Dytiscideriia och deras af- 

 föda förekomma i största antal jämte mygg- och fluglarver 

 {Stmiiomys m. fl.). Egendomligt nog anträffas skalbaggen 

 Hemonia appendiculata alls icke sällsynt. Han är eljest fun- 

 nen blott i sjöar i Småland och Skåne. Möjligen är han spridd 

 hit såsom ägg genom vattenfåglar. Rantus-Sirtema, äro äfven 

 rätt vanliga. Molluskerna äro i rikaste mått företrädda af 

 Limnea stagnalis varieteten subulata, som enligt Westerlund 

 endast är funnen på ett par lokaler i Skåne och Östergöt- 

 land, L. auricularia, L. ovata, L. palustris, Clausilia laminata, 

 (på stranden), Bythinia tentaculata, Planorbis vortex och cari- 

 natus, Valvata macrostoma och cristaia samt Pisidium-a,Tter, 

 och af musslor Anodonta cygna och Sphcerium corneum. 



De särskildt gynnsamma villkor, som betinga Hornborga- 

 sjöns rika fågelfauna, utgöras alltså dels af den ymniga vass- 

 och näckrosvegetationen samt undervattensvegetationen af 

 nate m. m., dels af det rika lägre djurlifvet, dels af de gynn- 

 samma djupförhållandena, som möjliggöra ett rikt vattenlif 

 af växter och djur nästan öfverallt i sjön (med undantag af 

 nordligaste delen) samt dels slutligen af omgifningens och strän- 

 dernas växlande beskaffenhet, hvilka erbjuda såväl vadare 

 som simfåglar lämpliga häckplatser. 



Utom de egentliga häckfåglarnas grupp, men likväl till- 

 hörande sjöns fauna, stå en del arter, hvilka endast för att 

 proviantera infinna sig sommaren öfver från närliggande 

 trakter. De utgöras å ena sidan af de nästan dagligen vid 

 sjön synliga ira?^-f lockarna och en del af storspof varna, hvilka 

 förskrifva sig från de stora mossarna på Billingen och väster 

 om St. Bjurum, samt å andra sidan af fiskmåsen, gråtruten, 

 hajstruten och fiskgjusen, hvilka (utom möjligen den sist- 

 nämnda?) höra hemma i den 3 mil aflägsna Vänern. 



