﻿18 



ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 1. 



Härmed är fågelfaunan på de egentliga sumpmarkerna 

 afliandlad, och vi vända oss till ett gebit, som erbjuder åt- 

 skilligt nytt, nämligen 



B. Sand- och klapperstrandens område. 



Denna ståndort upptar en vida mindre areal än mos- 

 sarna. Den är af växlande beskaffenhet och kan karaktäri- 



Bild 5. Klapperstrand vid nordöstra delen af sjön. 

 Fot. af E. Lindegren 1905. 



seras på följande sätt: en terräng, där hård, stenbunden 

 sandmark beväxt med kort gräs förhärskar, men som ställ- 

 vis uppträder som sumpmark på grund af förekomsten af 

 små lagunliknande polar, kantade med starrvegetation; vid 

 sjöstranden i allmänhet skarpt af gränsad af frisköljd klapper. 

 Mest typisk uppträder ståndorten på östra strandens uddar 

 (vid Hånger, Almeö, Ytterberg, och Fågeludden), men upp- 

 tar dessutom, ehuru mindre utpräglad, en smal remsa af 

 stranden vid Ore-nabb samt en liknande, sträckande sig från 

 Vesttorpvikens inre del upp till sjöns nordända. På sist- 



