﻿RUDOLF SÖDERBERG, HORNBORGASJÖNS FÅGELLIF. 19 



nämnda plats liksom vid Vesttomten är stranden af lösare 

 beskaffenhet, utgörande en blandning af svämsand, dy och 

 kalkgyttja. — Vegetationen består hufvudsakligast af Ägrostis, 

 Leontodon och Bidens. — Denna lokal kan på visst sätt sägas 

 ersätta bristen på holmar i sjön, då den gärna tages i anspråk 

 af vadare och simfåglar för häckningen. Fågeludden var 

 sålunda sommaren 1905 samlingsplatsen för ett rätt brokigt 

 fågel lif: 



Inom ett område, tänkt som en kvadratisk yta med c:a 

 75 meters sida, funnos härstädes följande bon : i eller vid 

 säfmassor, som lågo uppkastade på stranden, 10 stycken af 

 fisktärnan Sterna hirundo (L.), 5 st. af skrattmåsen Lotus 

 ridihundus (L.), 2 st. af viggen Nyroca jidigula (L.), 1 af 

 brunanden Nyroca ferina (L.) och 1 af strandskatan HcB7na- 

 topus ostralegus (L); längre upp på land i gräset: 4 eller 5 st. 

 af tofsvipan Vanellus vanellus (L.), 2 st. af svartbröstade 

 snäppan Tringa alpina (L.) samt 1 af brushanen Pavoncella 

 pugnax (L.). Då jag sommaren 1906 åter besökte platsen, 

 återfunnos samma arter (utom brunanden och brushanen, 

 hvilka på grund af bristande tid ej kunde närmare efter- 

 sökas). — I af seende på nästplatsernas fördelning eller själfva 

 det ställe, som hvarje art här utvalt för sitt bo, kunde man 

 ganska tydligt se, hurusom en del hade förkärlek för säf- 

 bankarna eller de ställen, där sandgrunden blottats, andra 

 för den något rikare vegetationen vid kanten af säfhögarna 

 och en tredje part för den mer eller mindre fuktiga delen 

 af marken kring polarna På förstnämnda ställe lågo fisk- 

 tärnboen i en liten fördjupning i säfmassan eller bland 

 stenarna på någon från gräs bar fläck. Ett bo anträffades 

 äfven uppe i gräset. Ett annat var byggdt af snäckor (Clau- 

 silia) och skifferbitar af en 2-örings storlek. I säf massans 

 kant lågo viggboen, brunandboet samt skrattmåsboen, ett af 

 de sistnämnda dock längre ut i gräset. Strandskatans bo var 

 äfven anbragt i säfmassans kant, men i närheten af den 

 klapperrika stranden. Tofsvipan, svartbröstade snäppan och 

 brushanen bebodde den sumpiga delen. 



Äfven på andra delar af strandorten finnas de uppräk- 

 nade arterna, utom skrattmåsen och strandskatan, fastän 

 spridda öfver en större areal. Dessutom häckade i norr på 

 den dyblandade sanden mindre strandpiparen Mgialitis dubia 

 (ScoPOLi) och grönbenta snäppan Totanus glareola (L.). För 



