﻿20 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 1. 



kråkan Corvus cornix (L.) är denna lokal helt naturligt en 

 utmärkt proviantplats. 



Under flyttningstiden (förnämligast om hösten) utgör 

 stranden af denna ståndort tillhåll för smärre vadarflockar, 

 hvilka komma på genomfärd norrifrån. Så har här i juli och 

 augusti anträffats mindre sällskap af större strandpiparen 

 ^gialitis hiaticula (L.), af mindre strandpiparen, svartbröstade 

 snäppan, mosnäppan Tringa temmincki (Leisl.), drillsnäppan 

 Tringoides hypoleucos (L.), brushanen, grönbenta snäppan, 

 skogssnäppan Totanus ochropus (L.), rödbenta snäppan Tota- 

 nus totanus (L.) och gluttsnäppan Glottis nébularius (Gunn.). 

 Totanus-arterna äro dock nu allmännare i sjöns södra del, 

 där de hålla till på den i vattenytan flytande näten {Elodia 

 och Chara hispida). 



C. Sjön med vassarna. 



Sjön i inskränkt bemärkelse har öfverallt en så likartad 

 naturbeskaffenhet, att någon uppdelning i anseende till olika 

 slag af växtlighet (och terräng) med resp. fågelarter icke kan 

 komma ifråga. En af se värd olikhet förefinnes emellertid i 

 afseende på vegetationsrikedom mellan de södra och norra de- 

 larna. Gränsen bildar den linje, som förut angifvits såsom 

 gränsstrecket mellan dybottnen och kalkbottnen, eller linjen 

 Vesttomten — Broddetorp. Söder om linjen äro de stora vass- 

 bältena och nate- och näckrosvegetationen utbredda, medan 

 norr därom endast en sparsam strandflora af ungefär samma 

 beskaffenhet kan spåras. Därför utvecklar sig ock fågellifvet 

 till sin fulla rikedom endast inom det södra området. Går 

 man frågan om fågelarternas gruppering inom detta gebit 

 närmare inpå lifvet och söker utfinna, hur den plats är be- 

 skaffad, som hvarje art här helst uppsöker, eller där den 

 anträffas i största mängd, kan man naturligtvis i många fall 

 få fram en viss skillnad mellan olika arter i anseende till val 

 af uppehållsorter, samt i någon mån gruppera dem inbördes. 

 Men utsträckas till ståndortsdifferens kan ett sådant åtskil- 

 jande icke, då — som ofvan framhållits — inga växtsam- 

 hällen äro fixerade till bestämda delar, utan förekomma splitt- 

 rade om h varandra. 



