﻿22 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAKD 4. N:0 1. 



en särskild vassart, nämligen fräkenvassen (Eqvisetum). I 

 denna är bottnen mycket lös, nästan slamartad, och det är 

 möjligt, att detta är orsaken till, ätt hon helst uppehåller 

 sig här. Hvad Anas-arterna beträffar, gräsanden A. pla- 

 ti/rhyncha CL.), årtanden A. qiierquedula (L.) och krickanden 

 A. crecca (L.), förekomma de mest i de af nate och näck- 

 rosor öfverfyllda västra och södra delarna af sjön — årt- 

 anden och krickanden såg jag sommaren 1905 ingen gång i 

 i den på dessa växter fattiga vassen i Vesttorpviken — 

 ehuruväl gräsanden är allmän äfven i phragmitesvassarna på 

 andra ställen. Stjärtanden A. acuta (L.) är icke ofta iakt- 

 tagen. Under försommaren 1905 syntes vid ett tillfälle några 

 hanar flyga öfver vassen i västra delen af sjön. Snatter- 

 anden A. st7'epera (L.) är sällsynt, och det är okändt, om 

 hon häckar. Brunanden Nyroca ferina (L.) ses rätt ofta och 

 är funnen häckande på Fågeludden och på blockholmarna 

 vid Ore-nabb. Man skulle slutligen äfven här med skäl 

 kunna nämna kråkan Corviis cornix (L.), hvilken under våren 

 och försommaren i egenskap af äggplundrare stryker omkring 

 öfverallt öfver vassarna och vid Stränderna. — För sin trefnad 

 än mer beroende af eller åtminstone oftare synliga på den öppna 

 vattenytan än de nu uppräknade arterna äro : sothönan Fulica 

 aira (L.), viggen Nyroca juligula (L.), skäggdoppingen Podi- 

 ceps cristatus (L.) och knölsvanen Cygnus olor (Gm.). Den 

 förstnämnda, som finns allmänt öfverallt i sjön (utom i norr), 

 förekommer synnerligen talrikt i de västra och sydvästra säf- 

 områdena (scirpus) och uppehåller sig äfven invid stranden 

 å en terräng, där dyn når upp till vattenytan, samt för 

 öfrigt å ställen, där näten och näckrosorna uppfylla djupare 

 öppna partier. Här synes däremot icke doppingen; man 

 väntar annars gärna att finna dessa båda arter blandade 

 om hvarandra såsom bebyggare af lika beskaffade lokaler. 

 I säf bältenas yttre delar liksom i phragmitesvassarna upp- 

 träda de ock tillsammans i stort antal. — Viggen, som är den 

 oftast synliga anden i sjön, finns litet hvarstädes, uppehåller 

 sig under försommaren parvis å gläntorna i säf ven och synes 

 egenthgen endast i och för häckningen bege sig in bland 

 säfven eller upp på land. Hans bo är funnet i starrtuf- 

 vor i vassen samt å blockholmarna vid Ore-nabb m. fl. st. 

 När rufningen kommit i gång, slå sig hanarna tillsammans i 

 flockar, som uppehålla sig ute på klar vattnet både i söder 



