﻿RUDOLF SÖDERBERG, HORNBORGASJÖNS FÅGELLIF. 23 



och norr. Skäg^doppingen befolkar så godt som alla delar af 

 sjön, minst eller alls icke de inre grunda säfarealerna i sydväst, 

 mest de ställen, där phragmites ensam eller denna och scirpus för- 

 härska på djupare vatten. Sålunda är han särdeles allmän 

 vid Sätunalandet, vid Trestena samt framför allt i den täta 

 phragmitesvassen vid Stenumslandet ; på sistnämnda ställe 

 häckar han i verkliga kolonier. Knölsvanen bebor i största 

 antalet sydvästra eller södra delarna af sjön, men finns bo- 

 satt i ett eller annat par äfven i vestra landets säfområden. 

 Sydvästligaste delen är tydligen mest gynnsam som häck- 

 plats för svanen. De härstädes förefintliga dyholmarna få 

 oftast tjänstgöra som underlag för det väldiga boet. Närdetta 

 fyllt sitt ändamål, användes det ofta som toalettplats, hvar- 

 igenom det så småningom öfverlagras af fågelns exkrementer 

 och slutligen kommer att bilda en fast jordliknande bank. 

 På så sätt uppstå små fasta ur vattnet uppskjutande partier, 

 som vid lägre vattenstånd ligga tämligen högt öfver ytan, så 

 att svanen till följd af deras höga och branta sidor ej kan 

 bestiga dem. De blifva då särdeles passande häckplatser för 

 fisktärnan Sterna hirundo (L.). Hennes bon finnas rätt all- 

 mänt på dessa bankar samt på de små blockholmarna vid 

 Ore-nabb (äfven på Fågeludden). Brushanen Pavoncella pug- 

 nax (L.) uppehåller sig och häckar helt säkert stundom på 

 de nyssnämnda holmarna. Här bör äfven sädesärlan Mota- 

 cilla alha (L.) ihågkommas, då hon häckar på blockholmarna 

 i ett par a tre par. Skrattmåsen Lams ridihundus (L.) har 

 andra år byggt på dy- och växtanhopningar i sjöns södra 

 del samt vid Hånger (somrarna 1905 och 1906 funnos hans 

 bon, som förut är nämndt, på Fågeludden). — Vid omnäm- 

 nandet af fisktärnan vidrördes det fågellif, som egentligen 

 tillhör endast sjöns fria vattenyta. Denna art är den enda af 

 hithörande arter, som häckar. Den andra parten, den som icke 

 häckar, utgöres af följande arter: fiskmåsen Larus carius (L.), 

 gråtruten L. argeyitatus (Brunn.) och hafstruten L. marinus 

 (L.), hvarjämte hit torde få räknas pilgrimsfalken Falco pere- 

 grinus (Tunst.), bosatt på Billingen, och fiskgjusen Pandion 

 haliaetus (L.). Måsarterna förekomma i ett eller annat par, 

 pilgrimsfalken och fiskgjusen endast i ett par hvardera. 



Det rörliga lif sjön företer höst och vår har i hufvud- 

 sak omtalats sid. 12, och då intet väsentligt nytt är att till- 

 lägga därom, må den topografiska framställningen här afslutas. 



