﻿RUDOLF SÖDERBERG, HORNBORGASJÖNS FÅGELLIF. 31 



tis beväxta sandstranden i nordöst. Men hon är ej främ- 

 mande för de stora odlade ängarna, där ett och annat par 

 bygger. Lågmossarna (starrängarna) utgöra dock hennes 

 egenthga hemvist, och hon är där den allmännaste fågeln. — 

 D. ^V»^ 1905 anträffades i en hög starrtufva 50 m. från stran- 

 den hennes bo. Det var mycket svårt att finna, doldt djupt 

 nere vid roten af starrbestånden. Byggnadsmaterialet be- 

 stod ytterst af gröfre vissnade starrstrån, längre in af finare 

 dylika och innerst af ett tätt, rätt tjockt, skålformadt rede af 

 bruna och svarta hår (af nötboskap). Det innehöll 5 ny- 

 kläckta ungar och 1 kläckfärdigt, matt gråmarmoreradt ägg. 

 Ungarna buro ett Ijusgult dun, samladt till en tofs på pan- 

 nan, hjässan, ryggen och vingarna. De gåfvo intet ljud ifrån 

 sig, ehuru de gapade ifrigt efter föda — Hr. Helge Lillie- 

 STiERNA har äfvenledes funnit hennes bo på maderna d. ^^/'o- 

 1891 6 nylagda ägg och d. ^^,'5 1895 5 nylagda ägg. 



I midten af juli hade ungarna i allmänhet lämnat boen. 

 Familjen anträffades efter denna tid ofta utom häckplatsen, 

 såsom vid polar på stranden, i vassen på flytande vass- 

 bankar o. dyl. samt i scirpusdungarna. I synnerhet å sist- 

 nämnda ställe iakttog jag, att gulärlan nu visade sig betydligt 

 skyggare än under häckningstiden, hvilket prof. Sundevall 

 säger skall vara fallet (jämf. »Svenska Fåglarna» s. 47). 



En gammal fågel hade i magen flera små snäckor af si. 

 Pupa, Planorbis och Helix. 



Anthus pratensis (L.). 



»Talrikt häckande på sankmarkerna kring sjön. En af 

 ortens allmännaste fåglar på 1860-talet.» (Kolthoff.) 



Ängyiflärhan är numera på Rödemossen mycket allmän. 

 Här uppehåller hon sig i de perifera delarna, som känne- 

 tecknas af rik risvegetation. I mossens midt, där sphag- 

 nummossan dominerar, är hon betydligt fåtaligare. På starr- 

 ängarna finnes hon, men mycket sparsamt. Jag iakttog henne 

 liärstädes sommaren 1905 i Ämadens höga tufvor af 

 Carex stricta samt på ett par andra ställen. D. ^^e 1900 

 påträffades å Hornborgamaden hennes bo med 5 något ruf- 

 vade ägg. Det låg i starren i kanten af en tufva helt nära 

 stranden. Det var liksom gulärlans mycket svårt att finna. 



