﻿46 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. NiO 1. 



och den ^5 sköts af kand. Y. Laurell ett exemplar, som 

 hade ett fullbildadt ägg (med skal och pigment) i äggledaren. 

 Två par iakttogos då. Hon torde sålunda häckat första gån- 

 gen åtminstone detta år. 



Sommaren 1905 fanns på Fågeludden d. ^-/g ett bo med 

 3 rufvade ägg. Tre fåglar voro synliga och uppehöllo sig 

 inom sand- och klapperstrandens område i sjöns nordöstra 

 del. Redet bestod af en grund fördjupning i kort gräs och 

 låg nära strandredden. På samma plats häckade tärnor, 

 skrattmåsar, vipor, viggar m. fl. (se sid. 19). Till följd af 

 en utskickad amatörsamlares oförsynthet fingo strand- 

 skatorna icke behålla äggen, hvilket föranledde dem att 

 kort därpå öfvergifva sjön. Våren 1906 infunno de sig dock 

 och häckade ånyo på Fågeludden (d. ^^/e). 



Det är väl första gången strandskatan anträffas häc- 

 kande så långt ini landet och på en lokal af sådan beskaf- 

 fenhet som Hornborgasjön. Hon är med säkerhet invandrad 

 från Vänern. 



Gallinago major (Gai.). 



»Förekom under 1860-talet ymnigt på alla sänka marker 

 kring sjön. Stora beckasinlekar funnos på St. Bjurums 

 mader, vid Hogården och vid Åmynningen på Stenums 

 mader.» (Kolthoff.) 



Den dubba beckasinens förekomst vid sjön under häck- 

 ningstiden har under senare årtionden inskränkts i hög grad, 

 och någon större lek torde numera icke förekomma. På den 

 af Carex stricta beväxta, tufviga Åmaden fann jag honom 

 oftast under sommaren 1905. Flera individ tycktes kon- 

 stant hål]a till härstädes. Dessutom sågos enstaka individ 

 på Sätunamaden (där en sköts d. -Vt) samt i norr. Förut har 

 jag sett honom vid Stenumslandet. 



Han är ju en mycket periodisk fågel, hvarför hans fre- 

 kvensgrad vid sjön kan växla. Men säkert är, att han nu 

 aldrig uppträder där ens tillnärmelsevis så allmänt som förr. 

 Såväl delar af maderna kring sjön som de stora, fordom för- 

 träffliga beckasinmarkerna vid St. Bjurum och Dagsnäs (en 

 areal, uppskattad till öfver 2,000 tunnland) ha nämligen på 

 senare tider uppodlats, hvarigenom hans forna utbrednings- 

 område betydligt begränsats. Att han ännu häckar vid sjön 



