﻿RUDOLF SÖDERBERG, HORNBORGASJÖNS FÅGELLIF. 51 



(från pannan) 31 mm., hopfällda vingen 156 mm., stjärten 

 64 mm., tarsen 40 mm., mellantån med klo 34 mm.; 



ungarna med öfversidan svart med breda, rostbruna fjä- 

 derkanter. På hufvudets sidor och i nacken funnos ännu kvar 

 delar af dundräkten, likaså på öfvergumpen och låren. Hal- 

 sen liksom delar af hufvudets sidor samt bröst och sidor rost- 

 bruna. UndeT hvit med svagt rostgul anstrykning. Fötterna 

 ljusare än näbbet, som var brunsvart. 



När jag d. ^Vs åter besökte Fågeludden fanns på samma 

 plats en brushane, som lyfte ur gräset, men snart kom åter 

 och slog till. Jag fällde honom, och det befanns vara en 

 ungfågel. Då endast en brushanhona häckade på denna udde. 

 och blott detta individ stod att upptäcka där, är det högst 

 sannolikt, att det var den andre af de båda ungfåglar, som 

 fångades här d. "'-^ji, och af hvilka den ene då hemfördes. 

 Det har då sitt intresse att annotera, att halsens och sidornas 

 fjäderdräkt undergått en märkbar färgförändring. Halsen, 

 bröstet och sidorna voro rostgrå, alldeles som hos honan. 

 Strupen och hufvudets sidor dunkelt hvita. Fjäderkanterna 

 på ryggen ljust rostgula eller rostgrå. Benen gula, näbbet 

 i spetsen svart, vid basen brunaktigt. Här skulle således de 

 från första början rostbruna partierna öfvergått till rostgrå, 

 samt fjäderkanterna på ryggen blifvit ljust rostgula till rost- 

 grå — allt en förblekning af den ursprungliga färgen. 



Under återstoden af augusti månad fälldes för att få 

 jämförelsemateriel 10 ungfåglar af flockar, som voro på genom- 

 tåg. De varierade visserligen icke så obetydligt men före- 

 tedde i allmänhet likhet med den sistomnämnde. En sam- 

 manställning af beskrifningarna öfver dem lyder : 



a) 6 stycken med bröst, hals och sidor mer eller mindre 

 rostgrå. Strupen hvit. öfvergumpen liksom hos honan svart- 

 grå med svagt rostfärgade fjäderkanter, öfre stjärttäckarna i 

 allmänhet i olikhet mot honans enfärgadt svartgrå utan tvär- 

 band, kanten rostfärgad. Benen gula eller grönaktigt grå, i 

 senare fallet vid lederna öfvergående i gult. Näbbet hos alla 

 svartaktigt, ljusare vid basen. 



b) 2 stycken af veko från de nyssnämnda däri, att de 

 hade de förstnämnda partierna fullständigt grå med blott en 

 mycket svag rostfärgad anstrykning på framhalsens sidodelar. 

 Ryggens fjäderkanter rostgrå. Den ene hade strupen och 



