﻿EUDOLF SÖDERBERG, HORNBORGASJÖNS FÅGELLIF. 65 



Anas acuta (L.). 



»Häckade ej på 1860-talet i sjön, men var allmän under 

 tlyttningstiden.» (Kolthoff.) 



Sijärianden torde nu med säkerhet häcka i sjön, ehuru 

 hon är fåtahg. En hona är i juli skjuten af Baron E. Fock 

 (exemplaret finns uppstoppadt), som äfven meddelade, att en 

 kull stora flygga ungar åtföljde henne. Själf såg jag som- 

 maren 1905 d. ^"'/g 6 anddrakar komma flygande förbi, hvilka 

 särskild t på grund af den smala halsen och det stora, skarpt 

 af satta hufvudet kunde identifieras som stjärtänder. 



Ett exemplar af denna andart i Skara h. a. läroverks 

 museum bär fyndort Hornborgasjön och fyndtid d. 7^ 1868. 



Anas crecca (L.). 



Krickanden, som på 1860-talet »häckade mycket talrikt» 

 (Kolthoff), förekommer nu under sommaren i mindre antal, 

 men blir så mycket allmännare mot hösten. Tidigt på 

 våren i mars och april ses hon sträcka fram och åter i sjön 

 i flockar. Hon uppehåller sig särskildt under sensommaren 

 och hösten företrädesvis i de på näckrosor öfverfyllda delarna, 

 och jag iakttog henne sommaren 1905 ingen gång i den på 

 denna växt mycket fattiga vassen i Vesttorpviken (där där- 

 emot skedanden oftast syntes bland fräkenbestånden). Bland 

 krickandf lockarna observerades under sommaren 1905 vid 

 flera tillfällen några större arter, hvilka åtminstone en gång 

 kunde tydligt identifieras som brunänder. (Om hennes upp- 

 trädande i öfrigt se gräsanden). 



Anas querquedida (L.). 



»Några par häckade på 1860-talet årligen i sjön.» 



(Kolthoff.) 



Årtanden finns fortfarande sparsamt, ehuru äfven hon 

 blir vanligare mot hösten. D. ^-/^ 1901 påträffades på Horn- 

 borgamaden i en hög starrtufva hennes bo med 8 nylagda ägg. 



Nyroca juligula (L.). 



»Häckade på 1860-talet talrikt, helt säkert 40 — 50 par 

 årligen. » (Kolthoff. ) 



Ärldv för zoQjogi. Bd 4. N:o 1. 5 



