﻿72 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 1. 



träffades ytterligare i sedumtufvor, som dock mest bestodo 

 af unga icke blommande bestånd. Harmonien var icke så 

 utpräglad, och bottenfärgen grönaktig, en gång till och med 

 gående i brunt. 



De i Vänern iakttagna fisktärnäggen ha för öfrigt varie- 

 rat mycket till sin grundfärg. De ha ägt en pärlgrå, blek- 

 grå, gulgrå, gulbrun eller mer eller mindre olivbrun grund- 



Bild 6. Två fisktärnbon på ett skär i Vänern. Det öfre boet i lafven med 

 det ljusa (gråblå) ägget flyttadt från hällen ofvanför ned på mossan för 

 att visa kontrasten mot det nedre boet med de mörka (bruna) äggen, som 

 ligga i sitt ursprungliga läge i mossan. Ett af de sistnämnda äggen är 

 flyttadt upp ur redet. Man lägga äfven märke till laf (Parmelia con- 

 spersa och Ramalina polytnorfa) och mossvegetationens (Dicranum) för- 

 delning. Foto. af förf. 1906. 



ton, mera sällan grönaktig sådan. I talrikt upprepade fall 

 kunde därvid den iakttagelsen göras, att de till den grå 

 serien hörande lågo i den stålblå eller gråblå lafven Parme- 

 lia conspersa och Ramalina polymorfa eller på berggrunden^ 

 medan de till den bruna hörande lågo i den bruna mossan 

 Dicranum sp. 



Ofvanstående fotografi visar ett par typiska fall. Ett 

 omvändt förhållande, där äggen haft utpräglad gråblå och 



