﻿76 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 1. 



nämnda ställe kan han sägas häcka i verkliga kolonier. Då 

 jag d. ^-jb 1897 besökte denna plats, lågo boen så tätt invid 

 hvarandra — ofta med blott en till två meters mellanrum — 

 att jag trots den tjocka vassen kunde stående i ekstocken 

 räkna till ett tiotal på den fläck af vattnet, som var inom 

 synhåll. 



Boet är byggdt på följande sätt. Först hopdragas en 

 massa långa \'ass-stänglar, så att de liksom flätas in mellan 

 de växande vass-stråen, hvarigenom de komma att utgå 

 radiärt i mer eller mindre tjocka knippen från det egentliga 

 redet. Denna »bank» tjänar dels till att kvarhålla boet, 

 dels att hålla redet, som består af från bottnen upphämtadt 

 material, flytande. Det sistnämnda utgöres af multnande 

 dy- eller gyttjehaltiga, s vartaktiga växtdelar, som sålunda 

 bilda underlaget för äggen. Kanten af redet har i många 

 undersökta bon fått en tillsats af gröna växtämnen, såsom 

 nate, sönderbitna näckrosblad och t. o. m. starrstrån. Af 

 detta material såväl som af de förmultnade ämnena öfver- 

 täckas äggen. Ofta anträffades bon i scirpussäfven. Det var 

 lätt att se, att doppingen afbitit växande säfstänglar för att 

 få byggnadsmaterial. En gång voro både »banken» och 

 redet byggda af gröna växtdelar, den förra af scirpus, det 

 senare af näckrosblad, och endast mycket obetydligt för- 

 multnadt material hade anskaffats, ehuru däraf fanns i öfver- 

 flöd på stället. 



Ehuru tiden för äggläggningen infaller samtidigt med 

 sothönans, således egentligen i första hälften af maj, finner 

 man i regel först i slutet af denna månad eller i början af 

 juni kullen fulltalig, d. v. s. 3 — 4 ägg. Orsaken härtill är 

 kråkan, som beskattar boen på deras ägg, tills vassvegeta- 

 tionen hunnit växa upp. Mycket försenade kullar äro till 

 följd häraf icke- någon sällsynthet. Sommaren 1905 voro 

 kullarna i allmänhet fulltaliga i början af juni, men den 23 

 i samma månad anträffades två bon, hvardera med ett ny- 

 lagdt ägg. Hr. Helge Lilltestierna har funnit bon med 

 6 ägg och kand. Y. Laurell ett par gånger bon med 5. 

 Själf tog jag i Vänern d. ^^g 1899 i en liten vassvik vid 

 Leckö 6 rufvade ägg i samma bo, alla af lika och ovanligare 

 form. Blott detta enda par fanns i denna vik, hvarför möj- 

 ligheten, att två honor här värpt i samma rede, är utesluten. 



