﻿6 ARKIV EÖE ZOOLOGI. BAND 4. N:0 2. 



finnes om, att den äfven häckar häruppe, ehuru detta ej 

 blifvit direkt konstateradt. 



Anihus trivialis (L.) Allmän — äfven iakttagen i de dju- 

 paste barrskogar. Ägg funna vid Aminne Ve och ^^j^ 98; 7ö 

 1900. 



Emheriza citrinella L. Allmän. Ägg vid Åminne funna 

 bl. a. den ^Vs 97; ^-/c 97. Uppgifves i »Nordens Fåglar» (enl. 

 Sundevall) vara flyttfågel norr om Luleå. Vid Åminne 

 stannar den dock kvar hela vintern, och man ser den då 

 ofta i stora flockar. 



Emheriza hortulana L. Allmän. Ägg den ^7^ 87 vid Ros- 

 fors; den ^^6 02 vid Åminne (boet på en ängsvall). 



Emheriza rustica Pall. Denna fågel har som bekant in- 

 till år 1897 endast ett fåtal gånger förut anträffats i Sverige, 

 så 1821 vid Haparanda och 1835 vid Luleå, dock utan att den 

 med säkerhet konstaterats såsom häckfågel. Sommaren 1897 

 iakttogs vid Åminne i de stora skogarne därstädes kullar af 

 denna fågel, och året därpå, 1898, återfanns den. Skjutna 

 ex. blefvo då undersökta, och arten bestämdes. Först genom 

 dessa fynd kan det därför anses ha påvisats, att denna fågel 

 tillhör den svenska faunan. Af de skjutna exemplaren sändes 

 en gammal hona och ett par årsungar till konservator G. 

 KoLTHOFF i Uppsala, som konserverade exemplaren för Riks- 

 museefs i Stockholm (den ena ungfågeln) och Uppsala Zoolo- 

 giska Museum's räkning (de två andra) och i en uppsats^ 

 omnämnde fyndet. Följande år fanns ett bo af samma fågel 

 med nykläckta ungar, samt den 7g 1900 ett bo med mycket 

 rufvade ägg, 6 till antalet. 



Som mycket litet är kändt om denna fågels lif, skall här 

 meddelas de iakttagelser, som jag varit i tillfälle att göra 

 öfver det. När det ofvannämnda fyndet af bo med ägg gjor- 

 des, rufvade hanen äggen. Honan syntes ej till, och är det 

 därför möjligt att hon omkommit, enär ju ej hanarne af 

 öfriga Emberiza-arter pläga befatta sig med rufningen. Hanen 

 var vid tillfället mycket orolig och lät höra ett eget skär- 

 rande läte, som jag ej annars hört hos denna fågel. 



Fågeln har funnits häckande på försumpade granskogs- 

 marker med eller utan inblandning af löfträd, alltid aflägset 

 från människoboningar. Ehuru ej skygg för den ett tyst lif 



1 Sv. Jägarförbundets Nya Tidskrift 1899. 



