﻿10 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. NIO 2. 



Cuculus cavorus L. Allmän. En gång har jag funnit vid 

 Åminne (den ^Vg 01) hans ägg i ett bofinkbo. Sedan finken 

 lagt 2 ägg i sitt i en gran byggda bo, insmugglade göken sitt 

 ägg, sedan han för säkerhets skull aflägsnadt ett finkägg och 

 oskadadt placerat det på en närsittande gren. Gökägget 

 var slående likt bofinkens, endast formen och storleken för- 

 rådde härstamningen. Bofinken öfvergaf dock boet. 



Apus apus (L.) Ej sällsynt. En gång har den på Åminne 

 anträffats häckande högt uppe i en stor torrfura midt i 

 djupa skogen. 



Nyctale junerea (L.) Ej sällsynt. Så har jag under sen- 

 sommaren och hösten ofta vid Åminne sett kullar af denna 

 fågel med fullväxta ungar hållande tillsammans, och vid Ros- 

 fors kunde man bl. a. under vintern om aftnarna från flera 

 håll höra dess lockton. Af befolkningen är den där väl känd 

 och kallas »haramäckra» på grund af sitt läte, hkljudande 

 med det, för öfrigt ännu omtvistade, som haren stundom 

 låter höra. Bo med ägg ha funnits vid Rosfors den 10 och 

 13 april 1888. 



Surnium uralense (Pall.) Häckar här och där i de stora 

 skogarne. Vid j^ minne ha ofta kullar med fullväxta ungar, 

 vanligen 2 till antalet, iakttagits och äfven vid Rosfors fanns 

 den. Jag har sett den äfven om dagen flygande omkring, 

 till synes obesvärad af dagsljuset. Dock synes den vara mest 

 i rörelse om nätterna, då den stundom föga skygg för männi- 

 skor, kommer fram till gårdarne. 



Asio accipitrinus CPaiä. AS.) Sällsynt. Vid Rosfors har den 

 funnits häckande. 



Bilbo bilbo (L.) Sällsynt. Vid Rosfors. 



Glaucidium passerinum (L.) I Rosforstrakten är denna 

 uggla ej sällsynt, och dess bo med ungar har där en gång 

 funnits den ^Vs 88 uti en ihålig tall. Äfven vid Åminne har 

 den iakttagits bl. a. vid ett tillfälle vintertid, fråssande på 

 talgoxar. 



Surnia ulula (L.) Ej sällsynt. Vid Rosfors ha ägg funnits 

 bl. a. den ^^3 och "A 87. Bona voro ofta i ihåliga aspar, 

 och äggen saknade i början särskildt underlag, men sedan 

 kullen blifvit fulltalig, ditlades dun. 



