﻿THÉEL, SVERIGES ZOOL. HAFSSTATION KRISTINEBERG ETC. 9 



Under hösten samma år begynte det svåra arbetet med 

 vattentornet. Då de förslag till en sådan byggnad, som upp- 

 gjorts af ett par arkitekter, ej voro acceptabla, måste 

 jag själf i samråd med vaktmästaren uppgöra ritning till 

 densamma. Tornet, som skulle få sin plats på en bergs- 

 höjd inom stationsområdet och som således måste intaga 

 ett dominerande läge, borde, syntes det mig, lämpligast 

 hafva formen af ett kastell. Såsom af bifogade bilder af statio- 

 nen framgår, har det fått formen af ett högt, fyrkantigt hus 

 med framskjutande tak, hvilande på konsoler, och med ett 

 bröstvärn ofvanpå. Huruvida tornets yttre blifvit tilltalande 

 för ögat eller ej, därom vågar jag ej yttra mig. Smaken är 

 så olika. Mig synes emellertid, att en dylik byggnad, hållen 

 i någon stel, allvarlig stil och med granitens färg, borde passa 

 till den omgifvande karga naturen. Genom att med bräder 

 förena två och två af konsolerna och lämna motsvarande 

 mellanrum, någonting som kostar en obetydlighet, kan husets 

 öfverrede lätt erhålla ett solidare utseende, mera i öfverens- 

 stämmelse med den fasta granitgrunden, hvarpå vatten- 

 reservoarerna hvila. Hufvudsaken var emellertid, att det 

 blef praktiskt och byggdt äfven med tanke på framtida behof 

 och förändringar. 



Stenfoten, hvilken hvilar på den genom sprängning 

 afplanade klippans krön, har en höjd af 3,5 m. och hvarje 

 sida mäter 8,6 m. Den är uppförd kompakt alltigenom 

 af råa granitblock, så att blott en smal kort gång skju- 

 ter in, i hvilken en trappa leder upp till öfre afdel- 

 ningen, där reservoarerna hafva sin plats. När man be- 

 tänker, att härtill erfordrades omkring 250 k. m. sten, 

 till öfvervägande största delen rå, ur klippan kilad gra- 

 nit, att sådan måste inköpas från Lysekilslandet och på 

 båtar fraktas öfver fjordar, samt att alla dessa block måste 

 släpas från stenkajen upp till klippkrönet, där tornet skulle 

 uppföras — en våglängd af omkring 70 m. — så inses lätt att 

 arbetet med granitfoten ställde sig ganska kostsamt. 



Denna tornets undre afdelning har, med tanke på fram- 

 tida behof, gjorts så hållfast, att den kan bära snart sagdt 

 hvilken tyngd som helst. Det är ju ej osannolikt, att man 

 i en framtid behöfver en vattenmängd flera gånger större 

 än som nu ansetts nödvändig, och att man då vill upp- 

 föra på densamma stora, tunga cementreservoarer. Själf vå- 



