﻿THÉEL, SVERIGES ZOOL. HAFSSTATION KRISTINEBERG ETC. 23 



hållskostnader. Den i så väsentlig mån förhöjda inkomst- 

 staten medgaf ändtligen att länge djupt kända behof kunde 

 blifva tillgodosedda, framför allt ökandet af arbetskrafterna, 

 samt förbättrandet af den hittills varande personalens ställ- 

 ning. 



Ända till år 1906 bestod den fasta personalen af en oaf- 

 lönad, af Akademien vald föreståndare, hvilken hittills varit 

 intendenten för Riksmuseets evertebratafdelning, en hushål- 

 lerska och en vaktmästare; härtill kommo två draggkarlar, 

 hvilka aflönades för arbetsdag. Under alla dessa föregående 

 år var föreståndarens ställning rätt ansvarsfull och i många 

 afseenden ej afundsvärd. Tillika kräfde den ej ringa arbete 

 och omtanke, ty vid sidan af sin egentliga befattning såsom 

 en statens tjänsteman måste han vårda och omhänderhafva 

 en helt annan institutions intressen, hvilka ej heller fingo för- 

 bises. Hans statstjänst höll honom i Stockholm under minst 9 

 månader af året, och under hela denna tid uppehölls förbindelsen 

 med Kristineberg nästan uteslutande genom korrespondens; 

 att denna blef ytterst tidsödande och omfattande kan man 

 förstå däraf, att allt, äfven massan af detaljer, måste af vakt- 

 mästaren eller hushållerskan underställas föreståndarens god- 

 kännande. Under de tre sommarmånaderna var förestånda- 

 rens närvaro på stationen obetingadt nödvändig, dels för att 

 han skulle kunna öfvervaka det hela, tillse att ordningen och 

 skick iakttogs af ett antal yngre studerande från rikets hög- 

 skolor och läroverk, som arbetade där, dels för att fördela 

 studiematerial, glas, reagentier m. m., att ordna hvarje dags 

 draggningsfärder, att stå till tjänst när helst det kunde be- 

 höfvas, att lämna en nödtorftig handledning åt de yngste 

 etc. Allt detta extra arbete blef slutligen väl betungande, 

 hvarför under flera — långt ifrån alla — somrar en yngre 

 aflönad amanuens anställdes, ehuru stationens ekonomi på 

 intet sätt tillät ett dylikt »slöseri». Med ett ord, förestån- 

 daren måste ofta utföra sådant arbete, som vid andra insti- 

 tutioner öfverlämnas åt vaktmästaren eller amanuensen, samt 

 tillika vara lärare. 



Från och med 1906 års början hafva viktiga förändringar 

 kunnat vidtagas. Den förra oaflönade föreståndarebefattningen 

 har delats i tvenne, af hvilka den ena handhafves af en oaf- 

 lönad prefekt, den andra af en aflönad föreståndare. Dess- 



