﻿26 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. ISTIO 5. 



med stationens nuvarande inkomststat, att leda sommarkur- 

 serna och öfvervaka draggningsundersökningarna m. m. 



Beträffande stationens framtid vågar jag hysa höga för- 

 hoppningar. I hkhet med den ursprungligen tyska stationen 

 i Neapel, hafva äfven vi börjat med att anlägga en zoologisk 

 hafsstation, men vi måste också nära den förhoppningen att, 

 såsom skett i Neapel, dennas verksamhet skall utsträcka sig 

 till andra områden. Vi måste få till stånd, vid sidan af den 

 zoologiska, en kemisk-fysiologisk och hvarför ej äfven en 

 meteorologisk-hydrografisk sådan. Ty ingenstädes såsom i 

 hafvet träffas organismer, växter och djur, hvilka äro så sär- 

 skildt lämpade för de finaste och djupaste undersökningar af 

 lifvet, af cellens mer än man anar komplicerade byggnad, af 

 äggets utveckling vid och efter befruktningen, m. m. ; den 

 experimentella och kemiska fysiologien samt hydrografien har 

 där ett obegränsadt forskningsfält. 



Det är kanske obehöfligt att här framhålla den stora 

 betydelse ett sammanförande på en och samma plats af for- 

 skare och studerande på dessa visserligen olika, men i grund 

 och botten så närbesläktade områden skulle medföra för vårt 

 land, och för uppnåendet af stora, allmänt vetenskapliga 

 resultat. Zoologen, anatomen, botanisten, fysiologen, kemisten 

 och hydrografen, alla förenade på samma plats, alla med 

 samma föremål för undersökning, alla besjälade af ett och 

 samma intresse att söka lösning på lifvets svåraste problem 

 — hvad skulle de ej under samarbete kunna uträtta? 



Men dessa förhoppningar tillhöra framtiden, såsom jag 

 vågar tro en dock ej alltför aflägsen, och hela tanken behöfver 

 mogna till. När detta skett, då skola nog också medel stå 

 till förfogande för att en utveckling af stationen i den an- 

 tydda riktningen skall kunna förverkligas. 



Emellertid finnas vissa önskemål, h vilkas realiserande 

 inom närmaste framtid ej borde möta några större svårig- 

 heter eller inverka störande på de vetenskapliga arbetena. 



Ett af dessa, som tillika är af största betydelse för sta- 

 tionens framtid, gäller »tomtfrågan». Såsom bekant äger 

 Kungl, och Hvitfeldtska stipendie-inrättningen utom hemman 

 m. m. en mängd strandplatser utmed Bohusläns kust. Stöire 

 delen af, om ej hela, Skaftölandet med Fiskebäckskil, Grundsund 

 och Kristineberg höra bland annat dit. Innehafvaren af en 

 dylik strandplats eller tomt är skyldig att årligen till stipendie- 



