﻿46 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. NIO 5. 



, tyckt mig finna, att vissa förändringar i hafsfaunans sam- 

 mansättning så småningom inträdt. Ehuru mina iakttagelser 

 äro skäligen obetydliga och kanske af ringa värde, kan jag 

 ej underlåta att åtminstone med några ord vidröra dem, så 

 mycket mer som de synas vinna en viss bekräftelse genom 

 kustbefolkningens egna erfarenheter. 



Vid tiden för det ännu pågående stora sillfiskets begyn- 

 nelse vid Bohusläns kust, d. v. s. mot slutet af ISTO-talet, före- 

 kommo vissa djurformer i stor ymnighet i Kristinebergs när- 

 maste omnejd. Detta gäller egentligen blott tre karakteris- 

 tiska evertebrater, hvilka jag tecknat mig till minnes, nämligen 

 aktinian Cylista viduata (Mull.), den nakna moUusken Aeolis 

 'papiUosa L. och sjöborren Echinus miliaris L. Dessa djur 

 förekommo i riklig mängd på tång och zostera tätt invid den 

 zoologiska stationen, och äfven inne i dess till utrymmet mycket 

 begränsade hamn. Ännu så sent som i början af 1890-talet var 

 tillgången på dessa djur tämligen god, men vid denna tid- 

 punkt började ett mycket märkbart af tagande, hvilket fort- 

 gått oafbrutet med ett sådant resultat, att redan mot slutet 

 af nämnda decennium knappast en enda individ stått att 

 erhålla från platser, där djuren förut varit talrikt represen- 

 terade. Någon förändring till ett bättre är ännu knappast 

 skönjbar. Naturligtvis är det ej min mening att påstå, att 

 djuren ifråga utdött i Gullmarn, endast att de så småningom 

 försvunnit från sådana platser, där de förut haft sin trefnad 

 och förekommit i öfverflöd. 



Ehuru det är sannolikt, att äfven här de meroplankto- 

 niska stadierna af ofvannämda djur, genom att ständigt af 

 strömmar föras åt andra håll, kunnat verka decimerande eller 

 förintande på det ursprungliga djurbeståndet, så tyder dock åt- 

 skilligt på, att vi här hafva att söka orsaken, icke så mycket 

 i dylika växlande strömmar af kort varaktighet, utan fastmer 

 i en långvarig fortskridande förändring af förut bestående 

 hydrografiska förhållanden. 



Men äfven andra iakttagelser finnas, hvilka synas tala 

 för att en dylik förändring ägt rum och sannolikt ännu pågår. 



Ännu mot slutet af 1870-talet och äfven i början af det 

 följande decenniet idkade man ostronfiske i Bohuslän till och 

 med i närheten af Kristineberg, men redan vid den tiden 

 var det i det stora hela obetydligt och i starkt aftagande. 

 Att så varit förhållandet inses bäst af numera af lid ne fiskeri- 



