﻿48 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. NIO 5. 



diska förändringar i hafvets hydrografi. Jag tänker härvid 

 i första hand på fiskbeståndet i Gullmarn och närliggande 

 vatten förr och nu. Det kan ej bestridas, att tillgången på 

 vissa fiskar, såsom kolja, torsk och hvitling, mot slutet af 

 1870-talet var jämförelsevis god, äfven om befolkningen vid 

 kusten redan då förklarade, att fisket försämrats i mycket 

 hög grad, och att det under flera föregående decennier varit 

 synnerligen rikt. Ett faktum är, att vid denna tid och ett 

 bra stycke in på 1880-talet de tre omtalade fiskslagen före- 

 Jiommo så pass talrikt, att det hvarken kräfde tid eller 

 möda att enbart med »dör j en» förse familjen med färsk fisk 

 för dagen, och ändock hafva till öfvers af varan till försälj- 

 ning. 



Sedan dess har tillgången på kolja, torsk och hvitling i 

 fjorden varit i ständigt af tagande, och under de sista åren 

 har så godt som allt fiske med »dörj» ansetts lönlöst. Äfven 

 fisket med vad eller not är numera föga inbringande under 

 sommarmånaderna. 



Det kan med skäl anses väl djärft och omotiveradt att, 

 såsom jag ofvan antydt, sammanställa detta gradvis aftagande 

 af en del lägre och högre djurformer med den stora ännu 

 pågående sillperioden vid vår kust och med de fenomen, 

 hvilka framkallat densamma, men det ligger dock ingen 

 omöjlighet i att så verkligen kan hafva varit förhållan- 

 det. Skulle detta hafva någon sanning för sig, då vågar 

 jag också framkasta den tanken, att efter denna sillperiods 

 uslut andra hydrografiska förhållanden, snarlika de som funnos 

 före periodens början, skola inträda, och att den gamla fau- 

 nans rikedom ånyo skall göra sig gällande. Enligt mitt förme- 

 nande borde sålunda en viss cirkulation äga rum. Under en 

 femtioårsperiod, så länge sillfisket varar, skulle sålunda ett 

 aftagande äga rum af en del djurformer på grund af säregna 

 hydrografiska förhållanden, och efter denna periods slut ett 

 tilltagande ånyo af dessa former till samma rikedom som före 

 .sillperiodens inträdande. Enligt min tanke skulle vi således 

 hafva att vänta, efter nuvarande sillperiods slut, ånyo 

 god tillgång på de djur, fiskar och evertebrater, hvilka 

 här ofvan omnämts såsom reducerade eller förintade på 

 platser, där de förut förekommit i stor myckenhet. Kolja, 

 torsk och hvitling m. m. skulle enligt denna min åsikt 

 då ånyo uppträda kanske i samma rikedom som förut. 



