﻿WAHLGREN, OM ÖFRE KLARÄLFDALENS ENTOMOGEOGRAFI. 11 



äro försedda med ett tvärband, det yttre, men detta är ej 

 som å Strands typexemplar särskildt bredt. 



Lobophora halierata. Det enda påträffade exemplaret till- 

 hör ab. zonata Thnbg. 



Larentia serraria. Af denna sällsynta art fångades lika- 

 ledes endast 1 ex., som tillhör den med i fläckar uppdeladt 

 mellanfält försedda formen. 



Larentia montanata. Arten varierar starkt. Åtminstone 

 ett af exemplaren är ab. constricta Strand, men har sam- 

 tidigt så starkt reducerad teckning, att det erinrar om v. lap- 

 jjonica Stgr. 



Larentia ferrugata var den allmännaste af Larentia-Sirternsi 

 och uppträdde i alla möjliga öfvergångsformer från den skarpt 

 utpräglade var. corculata Hufn. till sådana med endast svagt 

 antydt midtband; hos ett ex., som genom midtbandets mörka 

 färg närmar sig corculata, äro fram vingarna å ömse sidor om 

 midtfältet starkt rostgula. 



Larentia tristata. Exemplaren äro alla mycket mörkteck- 

 nade och endast i själfva ribbspetsarna svagt brunfjälliga. 



Larentia albulata. Af denna förekommer såväl den af 

 Strand (30) såsom sydlig betraktade hufvudformen med ut- 

 prägladt midtband som var. dissoluta.' Strand jämte öfver- 

 gångar mellan båda. 



Larentia autumnalis uppträder inom området ytterst tal- 

 rikt och i ett stort antal variationer, dels med framvingarnas 

 ljusa midtband bredt och tydligt framträdande, dels med 

 detsamma i bakkanten smalt hopdraget och delvis upplöst i 

 fläckar {ab. constricta Strand), dels med fram vingarna entonigt 

 grå utan tydliga teckningar [ab. cinerascens Strand). 



Abraxas marginata är likaledes ytterst allmän öfverallt 

 bland viden. Arten varierar inom området starkt 1) i stor- 

 lek, 21 — 28 mm., 2) i färg, i det fläckarna, som i allmänhet 

 äro mörkbruna, hos ett ex. äro ganska ljust bruna, samt 

 3). i de mörka fläckarnas antal och utbredning. I sistnämnda 

 afseende iakttogos alla slags öfvergångar från v. nigrojasciata 

 ScHÖYEN till v. pollutaria Hb. Påfallande är att de olika 

 fläckarna variera oberoende af hvarandra, så att breda sam- 

 manhängande kantfläckar kunna förekomma tillsammans med 

 obetydligt utvecklade fläckar i vingmidten. Likaså variera 

 midtfläckarna i olika dimensioner, så att tämligen stora, 

 runda fläckar kunna vara åtskilda från hvarandra, medan 



