﻿16 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 13. 



ha vi här att göra med en art, som till följd af sen invand- 

 ring ännu ej nått sin klimatiska nordgräns. Härför talar 

 dess svaga spridning i Norge; enl. Schoyen (21) är den näm- 

 ligen endast funnen i Akershus, Nedenses och Hedemarkens 

 amt. Äfven dess ojämna utbredning öfver Mellaneuropa 

 talar för att den i vår värdsdel är en jämförelsevis sen 

 inkomling. 



Perconia strigillaria hör sannolikt till de arter, hvilkas 

 nordgräns ungefär sammanfaller med ekens. Inom området 

 träffades den endast på den sydligaste lokalen. I Finland 

 iir den endast funnen i områden vid Finska viken, i Norge 

 «nligs Sparre-Schneider (26) endast på tre ställen på syd- 

 kusten (Kragerö, Nedenses och Manda! ). Dess utomskandi- 

 naviska utbredning är också uteslutande sydlig. Angående 

 dess invandring till Norge skrifver Sparre-Schneider i sin 

 nyss citerade uppsats några rader, som jag tillstår, att jag 

 förgäfves ansträngt mig att begripa: »Jeg anser io for en 

 såkaldt 'subatlantisk' form, som i en forholdsvis sen periode, 

 sammen med — — — Perconia strigillaria Hb. og flere for 

 •den sydöstlige kyst eiendomlige arter, må tsenkes indvandrede 

 i et geologisk tidsrum, da der var en landförbindelse mellem 

 Skandinavien og den nordtyska slette. etc». Jag förmodar, 

 att meningen är, att äfven Perconia är en subatlantisk form. 

 Af denna åsikt är jag också, nämligen att arten inkommit i 

 Norge i så sen tid som den subatlantiska, den sista af de 

 omväxlande torra och våta perioder som enligt Blytts teori 

 aflöst hvarandra efter istiden i Skandinavien. Men under 

 denna tid var ju, sannolikt sedan tusentals år, landbryggan 

 mellan Skandinavien och Mellaneuropa för sista gången upp- 

 bruten. 



Till Norge har arten säkerligen spridt sig antingen från 

 Jylland eller från vårt land, dit den tidigare ankommit, efter- 

 som den här såväl i öster som väster ungefär nått ekgränsen. 

 Tidigast har den efter dess utbredning att döma kunnat 

 komma in i Sverige under den atlantiska perioden. Möjligen 

 har den inkommit till oss öfver Danmark, möjligen från 

 Finland. För att afgöra, hvilket som är det sannolikaste, 

 fordras bl. a. en noggrannare kännedom om dess utbredning 

 i Danmark, än jag äger. 



De öfriga till denna afdelning förda arterna ha säkerligen 

 inkommit till Sverige söderifrån. 



