﻿A. HENNTG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, 3. 15 



sin sträckning. Diafragmer äro ej iakttagna. Vallen visar 

 samma egendomliga, fint porösa struktur, som anmärktes hos 

 Spatiopora irregularis Hng, och som är karaktäristisk för hela 

 familjen Ceramopondoe. 



Tangent ialsnitt strax under koloniens öfre yta i dess cen- 

 trala del (fig. 13) visar de tvärt af skurna, hexagonala eller 

 rombiska zooecialrören, skilda af en tunn, porös vägg. Den 

 proximala sidan af väggen är ofta utsvängd i en halfcirkel- 

 formig bukt, som, stundom förtjockad, säkerligen är att tolka 

 såsom ett svagt utveekladt lunarium. — Tangentialsnitt strax 

 innanför koloniens undre yta (fig. 14). I centrum synes ett 

 tvärt afskuret polygonalt zooecium, från hvilket de öfriga 

 zooecierna utknoppa, ordnande sig subradiärt och med sina 

 initialpartier krypande parallellt med undersidan. 



Spatiopora discoidea Hng, från Lau; ^^/i. Fig. 12, vertikalsnitt genom zo- 

 ariets axel; fig. 13, tangentialsnitt strax under zoariets öfre yta; fig. 14, 

 tangentialsnitt strax ofvanför zoariets undre sida. 



Formens allmänna habitus är till förväxling lik den för 

 Fistulipora parva Hng utmärkande. Ehuru man ej förut 

 känner några fria kolonier bildande spaiiopora-^'^ec{eQ, har 

 jag, på grund af den fullstä.ndiga öfverensstämmelsen i bygg- 

 naden mellan denna form och verkliga spatiopora-Sirter, ej 

 velat för denna gotländska art bilda ett nytt släkte, utan 

 har i stället utvidgat genusdiagnosen att omfatta också arter 

 med fria zoarier. 



Förekomst: Lau. 



Fam. Fistuliporidse Ulrich. 



Zoariimi shifliknande, grenigt eller oregelbundet, fritt eller 

 inknisterande. Öfre ytan med regelbundet fördelade monticiiU 



