﻿18 



ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 31, 



äro bikonvexa eller plankonvexa, starkt förtunnade mot peri- 

 ferien. Aperturer endast på koloniens öfre sida; dess undre 

 sida täckes af ett tunt epitek, genom hvilket zooeciernas 

 gränser framskymta. 



I det plana eller något nedsänkta midtpartiet är zoariets 

 öfversida fri från aperturer, utom i centrum, där en polygo- 

 nal, vanligtvis femkantig djurhusmynning synes (tafl. 5, fig. 4). 

 Denna centrala area, af ungefär 1 mm. diameter, är i stort 

 sedt glatt och slät men visar någon gång svaga gränslinjer 

 emellan underliggande vesikulära väfnads vesikler. Ifrån den- 

 samma sträcka sig fördjupade släta fåror i radiär riktning, 



Fistulipora parva Hng, från Lau. Fig. 17, vertikalsnitt genom zoariets 

 axel; -"Vi- Fig- 18, tangentialsnitt strax under zoariets yta; ^V'- Fig. 19, 

 tangentialsnitt strax under ytan i zoariets centrum ; '^ji ; i midten af snittet 

 synes det pentagonala moderzooeciet, omgifvet af polygonala vesikler. 

 Fig. 20, tangentialsnitt strax ofvanför zoariets undre yta i dess centrala 

 partier; i midten det pentagonala moderzooeciet, från hvilket öfriga zooecier 

 framknoppa ; -^/i. 



ofta till ett antal af fem, hufvudradier, som sedermera för- 

 grena sig. 



Aperturerna ligga i öfver fårorna sig höjande, radierande 

 åsar. Närmast centralarean pyriforma, bli de utåt periferien 

 rombiska; samtidigt aftar deras längdgenomskärning från 

 0,2. T till 0,10 mm., under det deras tvärgenomskärning är 

 mindre varierande, 0,2 2 resp. 0,i4 mm. Aperturerna, af hvilka 

 ungefär 7 komma på 2 mm. längs en rak eller bågböjd radie, 

 äro snedt ställda samt ha det proximala peristomet uppdraget 

 till en utstående underläpp, i hvars halfcirkelformiga utskär- 

 ning lunariet synes, sammanvuxet med peristomet. 



