﻿A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, 3. 23 



Jängddiameter är i medeltal O, is mm., dess tvärdiameter, i a. 

 något större än längddiametern, ungefär 0, 2 o mm. På en 

 längslinje af 2 mm. komma ungefär 7 — 8 a perturer. Ehuru 

 en radiär anordning af aperturerna med maculse eller monti- 

 culi såsom centrum äfven hos denna art kan spåras, är en 

 sådan ej så strängt genomförd som inom andra Fistidipora- 

 arter. Aperturerna, som vid den radiära anordningen vända 

 sin proximala sida mot centrum, synas här (tafl. 5, fig. 7) 

 mycket ofta ställda så, att deras distala eller laterala partier 

 vetta mot maculse resp. monticuli. De interzooeciala parti- 

 erna af zoariets yta äro släta eller svagt gropiga. 



Fistulipora corticea Hng, från Lau backar; ^"/i. Fig. 24, vertikalsnitt. 

 Fig. 25, tangentialsnitt genom en macula, strax under ytan. 



Vertikal snitt (fig. 24). Zooecialrören äro försedda med 

 tvärgående diafragmer, som, för att tillhöra en FistiiUpora-Sivt, 

 ligga ovanligt tätt intill hvarandra. Zooecierna skiljas från 

 hvarandra af en småcellig vesikulär väfnad. 



Tangentialsnitt et (fig. 25) visar en macula med några 

 omkring densamma liggande zooecier. Dessa, som äro för- 

 sedda med tydligt peristom, ligga liksom inbäddade i en 

 vesikulär väfnad af små, oregelbundet formade vesikler. 



Genom sitt egendomliga växtsätt närmar sig denna art 

 det af Ulrich uppställda släktet Chilotrypa, som utmärkes 

 däraf, att zoariet bildar fria, ihåliga stammar. Som emellertid 

 dessa stammar hos Fistulipora corticea Hng utgöra endast 

 sällsynta och obetydhga växtformer af den vanliga, mera 

 betydande inkrusterande formen, ställer jag nämnda art under 

 släktet Fistulipora. Man kunde kanske från det sakförhål- 



