﻿26 ARKIV FÖR ZOOLOGI, BAND 4. NIO 21. 



af de i tvärsnitt afrundade, oregelbundna zooecialrören, af 

 snittet träffade på olika höjd och således också af oKka vidd. 



Tcmgentialsnitt (fig. 29). Zooecierna mynna snedt mot 

 zoariets yta, hvadan de af tangential snittet afskäras i sned 

 riktning och synas ha en elliptisk form; i snitt, normalt mot 

 deras längdaxel, synas de cirkelrunda. De omgifvas af ett 

 0,0 2 — 0,0 3 mm. mäktigt peristom. Vesiklerna i den inter- 

 zooeciala väfnaden äro polygonala eller svagt afrundade samt 

 af olika storlek allt efter det mellanrum de ha att utfylla. 



Förekomst: Fårö (Länsa), Visby, Norderstrand vid Visby, 

 Lau, Grötlingbo. 



Cydotrypa infata n. sp. 



Tafl. 1, fig. 15; tafl. 5, figg. 8, 9; textfigg. 30, 31. 



Zoariet har formen af tunna, 0,s^ — 1 mm. mäktiga, krustor 

 på andra fossil, följande dessas ytkonturer. Oafsedt de ojämn- 

 heter zoariets yta redan på grund häraf kan visa, blir denna 

 ojämn också genom tydligt framträdande, runda eller aflånga 

 monticuli af 1,8 — 2 mm. diameter och på ett af stånd från 

 hvarandra af 3 — 4,5 mm., räknadt från centrum till centrum; 

 på en linje af 20 mm längd komma 5 — 6 monticuli. I vissa 

 fall ersättas monticuli af plana eller något nedsänkta maculse 

 af samma storlek och fördelning som monticuli och liksom 

 dessa karaktäriserade däraf, att de i sina centrala partier 

 sakna aperturer och bildas enbart af vesikulär väfnad. 



Aperturerna, vanligtvis cirkelrunda af 0,2 — O,. 3 mm. dia- 

 meter och, utan tydligt peristom, liksom nedsänkta emellan 

 de hvälfda vesiklerna i mellanrummen. I närheten af maculse 

 resp. monticuli få aperturerna en af vikande form, i det deras 

 proximala peristom utdrages uppåt, så att de komma att 

 sitta i öfre ändan af snedställda, öfver ytan sig höjande rör. 

 Deras anordning härvid blir ofta subradiär med maculse eller 

 monticuli såsom centra. Något lunarium har jag ej iakttagit 

 hos denna form. På en längslinje af 2 mm. gå 5 — 6 aper- 

 turer. Emellan aperturerna synas otydligt begränsade, 5-, 

 6-sidiga eller polygonala vesikler. Taket till en sådan vesicula 

 är hvälfdt; vesiculan synes liksom uppblåst. Emellan två 

 aperturer synes vanhgtvis endast en, någon gång två serier 

 af vesikler. 



