﻿30 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. N:0 31. 



driska med snedt ställda eller trattformiga diafragmer, som ofta 

 visa cystifragmers form och idseende; zooecierna skiljas mer 

 eller mindre fullständigt från hvarandra medelst smala, iwisma- 

 tiska mikroecier, hvilka sist nämnda ha diafragmer ännu tätare 

 sittande än zooecierna. Acantlioporer vaidigtvis tillstädes och 

 ganska stora. 



Mesotrypa suprasilurica n. sp. 



Tafl. 2, figg. 8—11; tafl. 6, figg. 1—4; textfigg. 35—37. 



1873. MonticuUpora petropolitana, Lindström, Några anteckn. om 

 anthozoa tabulata, Öfvers. K. Vet. Akad. Förh., 1873. Nio 4, sid. 5 — 7. 



1885. MonticuUpora petropolitana, var., Lindström, List of the fossils 

 of the upp. silur. format, of Gotland, sid. 13. 



Zoariet bildar höga skifvor eller halfklotformade massor, 

 bestående, hos äldre kolonier, af flera koncentriska skikt. 

 Den unga kolonien bildar till en början ett enskiktadt öfver- 

 drag på andra fossil, oftast på utsidan af ett brachiopodskal 

 (tafl. 2, fig. 11). Vid tillväxten lägga sig nya skikt utanpå 

 det äldsta, icke blott på dess egentliga öfversida utan också 

 räckande ända ned till dess yttre rand, hvarvid kolonien 

 tilltar ej blott i höjd utan också i omfång. Undersidan blir 

 i stort sedt plan men ej jämn utan med tydligt utpräglade 

 koncentriska tillväxtvalkar. Vid eller i närheten af under- 

 sidans centrum ser man oftast bevaradt det fossilfragment, 

 som utgjorde det först anlagda zooecialskiktets underlag 

 (tafl. 2, fig. 9). öfversidan visar en jämn hvälfning, lägre 

 (tafl. 2, fig. 8) eller högre (tafl. 2, fig. 10). Förhållandet 

 mellan koloniens diameter och dess höjd växlar betydligt, 

 såsom framgår af följande mått: 



diameter 40 mm höjd 35 mm. 



» 57 » ....... 40 » 



» 80 » » 31 » 



Aperturer förekomma endast på zoariets öfre, hvälfda, yta 

 och äro af mycket växlande utseende inom olika partier: 

 cirkelrunda med jämnt peristom och skilda från hvarandra 

 af större plana mellanrum (^ tillslutna mikroporer) ^ — tafl. 6, 

 fig. 3; en afart af denna aperturform uppkommer därigenom, 

 att zooecialröret vid en maculabildning ej mynnar normalt 

 utan snedt emot zoariets yta, hvarvid aperturens proximala 



