﻿32 



ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 4. BAND 21. 



derliggande (fig. 36), eller att midt öfver ett zooecium i det 

 ena skiktet kan ligga ett mikroecium i det andra o. s. v. 

 För öfrigt, äfven där det ser ut, som om ett och samma 

 zooecialrör direkt fortsatte genom ett större parti af det 

 sammansatta zoariet, kan man vanligtvis spåra en förefintlig 

 gräns emellan olika skikt däri, att zooeciet mot den öfre ytan 

 af h varje skikt stundom får diafragmerna mera något tätare 

 anhopade än i sina undre delar. Denna skenbara direkta 

 fortsättning af ett zooecialrör genom flera af de kolonien 



Mesotrypa siiprasiliirica Hng, från Visby; ^^/i. Fig. 35, vertikalsnitt 

 genom ett skikt. Fig. 36, vertikalsnitt genom två skikt, tydligt skilda 

 från hvarandra genom djurhusens olika riktning ; ixiikroecierna nå ej skik- 

 tets bas ; initialdelen af zooeeierna är först smal men vidgar sig småningom; 

 i början parallellt med underlaget, gör zooeciet snart en kraftig omböjning 

 uppåt. Fig. 37, tangentialsnitt, visande kantiga mikroecier emellan de 

 mera afrundade zooeeierna ; acanthoporerna ha rundt lumen. 



sammansättande skikten beror således endast därpå, att ett 

 yngre zooecium kan ansätta sig ofvanpå ett äldre. 



Tangentialsnitt strax under koloniens yta (fig. 37). Zooecial- 

 Tören äro i tvärsnitt runda, hexagonala eller oregelbundet 

 mångkantade; i det först nämnda fallet upptagas mellan- 

 rummen emellan de olika zooecialrörens väggar af i tvärsnitt 

 rombiska eller oregelbundet kantiga mikroecier, i de senare 

 nämnda stöta zooecialrörens väggar omedelbart intill hvar- 

 andra. Jag har ej sett något fall, utom vid maculabildningar, 

 där mikroecierna omgifva zooecialrören på alla sidor; det är 

 tvärtom vanligt, att zooecialrören åt två eller tre håll gränsa 



