﻿A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, 3. 39 



Vertikalsnitt genom ett högre parti af stammen (fig. 39) 

 visar en tydlig skillnad emellan den kortikala, mogna, regionen 

 och den axillära, omogna. I den sist nämnda ha zooecial- 

 rören tunna väggar och sakna diafragmer; de gå här snedt 

 uppåt och utåt; nya rör tillkomma genom knoppning. I den 

 mogna regionen, som sträcker sig till ungefär Va nim. djup 

 under zoariets yta, äro väggarna förtjockade genom en scle- 

 renchympåläggning, diafragmerna äro talrika, och zooecialrören 

 böja sig i skarp båge utåt mot zoariets yta. Sclerenchym- 

 beläggningen för hvarje zooecium går till ungefär O, o 4 mm. 

 mäktighet; cliafragmernas antal växlar emellan 3 och 6 i 

 hvarje zooecium; de ligga på ett normalafstånd från hvar- 

 andra af O, i mm.; zooecialrören mynna utåt under nästan 

 rät vinkel mot zoariets yta. Mikroecier äro ej iakttagna på 

 vertikalsnitt. 



Tangentialsnitt (fig. 41) strax under zoariets yta visar de 

 här rundade zooecialrören beklädda med ringformigt scleren- 

 chym. Gränsen emellan de olika zooecierna är stundom 

 ganska tydlig; den markeras af en ljus cellikulär lamell, som 

 på snittet får formen af ett fint perlsnöre. I vinklarna emellan 

 zooecierna uppkomma större, trekantiga luckor. Mikroecierna 

 små och kantiga. 



Tvärsnitt genom en fri stam (fig. 40) visar zooecialrören 

 i den axillära delen af zoariet kantiga och tunnväggiga. I 

 den mogna regionen äro zooecialrören träffade mera på längs 

 och visa därvid naturligtvis samma utseende som i vertikal- 

 snittet. — Ett tvärsnitt, vinkelrätt mot längdriktningen hos 

 ett inkrusterande parti och lagdt så, att det går genom axeln 

 af en från krustan utgående, vårtliknande stam, är afbildadt 

 å fig. 38. Närmast den inkrusterade krinoidéstjälken och 

 fastvuxen vid denna medelst en ytterst fintrådigt struerad 

 kalcitlamell ligger en cellikulär lamell af samma byggnad som 

 den här ofvan omnämnda. Från denna lamell utgå zooecial- 

 väggarna; i början tunna, få de mot periferien en scleren- 

 chymbeläggning. Zooecialrören stå ej normalt mot underlaget, 

 utan äro i sina basalpartier något framåtböjda. Således af 

 snittet tvärt afskurna, visa sig dessa basaldelar ej runda utan 

 kantiga och tunnväggiga. Detta snitt är intressant också 

 därför, att det träffat ett mikroecium; detta bildar ett på 

 sina ställen insnördt rör af mindre lumen än zooecierna och 

 med tätare liggande diafragmer. 



