﻿A. HENNIG, GOTLANDS SILUR-BRYOZOER, 3. 



45 



Aperturerna äro ovala, subhexagonala eller oregelbundet 

 polygonala, af 0, 2 o — 0,2 5 mm. längd och 0, 12— 0, 14 mm. bredd; 

 på 2 mm. längd af zoariet komma 7 — 8 aperturer. Apertu- 

 rerna, som äro svagt nedsänkta, skiljas från hvarandra af en 

 jämn vall, på h vilken stundom en fåra markerar gränsen 

 emellan de olika zooecierna. De äro dels likformigt strödda 

 öfver zoariets yta, dels grupperade till macnlse, i det 6 — 8 

 större aperturer med kraftigare vall ställa sig radiärt, van- 

 ligtvis omkring en större apertur eller också utan sådant 

 centrum (tafl. 6, fig. 6). Någon gång höja sig dessa maculse 

 svagt öfver zoariets allmänna yta, bildande små monticuli. 

 På 20 mm. längd af zoariets yta komma 8 — 10 maculse; 



Bythopora Ulrichi Hng, från Visby; ^■''/i. Fig. 50, vertikalsnitt genom 

 stammens axel. Fig. 51. tvärsnitt genom stammen Fig. 52, tangentialsnitt 

 strax nnder stammens vta. 



hvarje macula har en ungefärlig diameter af 1 mm. Endast 

 undantagsvis synas små vinkliga mikroporer emellan aper- 

 turerna. 



Vertikalsnitt genom stammens axel (fig. 50) visar de rör- 

 formade zooecierna i den omogna delen mycket tunnväggiga ; 

 i den mogna regionen däremot äro väggarna starkt förtjoc- 

 kade, här bestående af en cellikulär lamell, sammansatt af små, 

 runda, omkring 0,oio — 0,oi5 mm. stora cellikler. På denna 

 lamell lägger sig i den mogna regionen, som här är af myc- 

 ket ringa, knappast 0,4 mm., mäktighet, ett sclerenchym, 

 som för hvarje zooecium har en tjocklek af 0,0.5 mm. Zooe- 

 cialrören mynna på zoariets yta under 25 — 30° vinkel mot 

 denna. I zooecierna synes ett diafragma inom den mogna 

 delen; i den omogna, axillära, delen saknas diafragmer alldeles. 



